Провадження №: 6/755/481/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку письмового провадження, без виклику сторін, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/15705/24 (провадження №6/755/481/25) за заявою ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі №755/15705/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва (головуюча суддя Марфіна Н.В.) знаходиться цивільна справа №755/15705/24 (провадження №6/755/481/25) за заявою ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі №755/15705/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович.

Судове засідання у справі призначене на 15.12.2025 року о 12 год. 00 хв.

04.12.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. від розгляду цивільної справи №755/6755/25 (провадження №6/755/481/25).

Вимоги заяви мотивовано тим, що 11.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого 20.08.2025 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки не зважаючи на подання апеляційної скарги на рішення суду 14.07.2025 року та витребування матеріалів справи Київським апеляційним судом 17.07.2025 року, суддя Марфіна Н.В. більше місяця неправомірно, з метою створити формальні умови набрання законної сили судовим рішенням у справі, не здавала справу в канцелярію і 20.08.2025 року видала виконавчий документ у справі. В подальшому, всупереч імперативній норми ч. 3 ст. 432 ЦК України, 25.09.2025 року суддя Марфіна Н.В. не розглянула заяву у встановлені законом строки і двічі, зі значним відтермінуванням, відкладає розгляд справи - спочатку на 29.10.2025 року, потім на 21.11.2025 року, а потім, в черговий раз, на 15.12.2025. При цьому, 22.09.2025 року ОСОБА_1 подав заяву про розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню без його участі за наявними матеріалами справи. Поки суддя Марфіна Н.В. не розглядає заяву від 11.09.2025 року, внаслідок винесення Постанови у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 від 11.09.2025 року про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 протиправно позбавлений можливості використовувати грошові кошти, адже всі його рахунки арештовані. Крім того, як встановлено ухвалою Київського апеляційного суду від 05.09.2025 року, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин, через помилки і неузгоджені дії суду першої інстанції, адже вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 20 лютого 2025 року. Рішення у справі ухвалене 22 січня 2025 року, дата складення повного тексту 22 січня 2025 року. Згідно довідки про доставку електронного документа, «Рішення» суду від 22 січня 2025 року доставлено до електронного кабінету відповідача 23 лютого 2025 року о 2:00:10. Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся 20 лютого 2025 року, тобто в межах тридцятиденного строку, з дня отримання повного тексту оскаржуваного рішення. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року - повернуто особі, яка її подала, щодо порушення порядку оскарження. 12 березня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення. 03 липня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва внесено виправлення у рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22.01.2025 року в справі №755/15705/24 за позовом ТОВ Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, шляхом виключення із назви документу слова «заочне» та шляхом виключення з переліку норм законодавства на підставі яких ухвалене рішення посилання на ч. 1 ст. 280 ЦПК України. 03 липня 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва заяву відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22.01.2025 року в справі №755/15705/24 за позовом ТОВ Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - повернуто заявнику без розгляду. І вже 14.07.2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у справі. Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 05.09.2029 року встановив такі порушення судом першої інстанції та поновив процесуальні строки. ОСОБА_1 вважає, що суддя Марфіна Н.В. наробила помилок у справі, а всі негативні наслідки покладені на заявника. Суддя навмисно тримала у себе матеріали більше місяця з моменту їх витребування судом апеляційної інстанції з метою протиправно видати виконавчий документ у справі. Заявник вважає, що Марфіна Н.В. діяла відверто протизаконно та упереджено на всіх стадіях судового процесу, а особливо - 20.08.2025 року видавала виконавчий документ у справі, та в подальшому, затягує розгляд заяви ОСОБА_1 від 11.09.2025 року всупереч приписам ст. 432 ЦК України. В сукупності, такі дії зазначеної судді дають підстави для твердження в її аморальності та порушенні, як мінімум, приписів ст. 3 Кодексу суддівської етики. Приписом ч. 3 ст. 432 ЦК України встановлений строк розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким що не підлягає виконанню. Згідно припису ч. 1 ст. 432 ЦК України, відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви. Виходячи з викладеного заявник вважає, що суддя навмисно порушує закон і затягує розгляд справи з метою порушення прав та законних інтересів заявника, а тому є очевидно упередженою до нього. Згідно припису п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, серед іншого, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Враховуючи систематичність порушень судді, допущених нею у справі, заявник має підстави для тверджень, що суддя Марфіна Н.В. має якийсь неформальний/корупційний інтерес у справі та є очевидно і незаперечно упередженою щодо заявника у справі, а тому підлягає відводу.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У даному випадку суд не вбачає підстав для розгляду питання про відвід судді в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, адже підстави заявленого відводу цілком зрозумілі.

Вирішуючи заяву про відвід суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно положень ст. 36 ЦПК України: 1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя, об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову/заяви в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статті 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, яка розглядає справу.

Належних та достовірних доказів на підтвердження особистої упередженості, необ`єктивності або заінтересованості судді Марфіної Н.В. у вирішенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не надано і таких доказів з матеріалів справи не вбачається.

На думку суду, відвід є необґрунтованим, оскільки наведені заявником обставини не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді. Будь-яка пряма чи опосередкована заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду заяви ОСОБА_1 або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, відсутні.

12.09.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 53339,76 грн.

На цивільну справу було заведено обліково-статистичну картку, присвоєний єдиний унікальний номер 755/15705/24 та передано справу в провадження судді Марфіної Н.В.

Ухвалою суду від 17.09.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Рішенням Дніпровського районного суду від 22.01.2025 року позов задоволений частково, та з урахуванням змісту ухвали суду від 03.07.2025 року про виправлення описки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення/постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування в сумі 37308,22 грн; інфляційну складову боргу в сумі 6309,81 грн, 3% річних в сумі 2385,48, а всього 46003 (сорок шість тисяч три) гривні 51 копійки.

Згідно даних обліково-статистичної картки на справу, після постановлення ухвали від 03.07.2025 року про виправлення описки, справу передано до канцелярії суду 11.07.2025 року, про що наявна відмітка в обліково-статистичній картці на справу.

За змістом інформації з офіційного Інтернет-сайту Київського апеляційного суду, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на зазначене вище рішення Дніпровського районного суду м. Києва - 14.07.2025 року і згідно супровідного листа суду першої інстанції від 29.08.2025 року, справу передано до Київського апеляційного суду, який отримав її матеріали 03.09.2025 року.

Убачається, що в справі №755/15705/24 Дніпровський районний суд м. Києва видав виконавчий лист 20.08.2025 року за рішенням суду, яке набрало законної сили 24.02.2025 року.

Отже, не відповідають дійсності посилання ОСОБА_1 на те, що суддя Марфіна Н.В. затримувала передачу справи до канцелярії суду та її направлення до суду апеляційної інстанції, адже справа після постановлення ухвали про виправлення описки від 03.07.2025 року, була прийнята канцелярією суду 11.07.2025 року, де й перебувала до часу її направлення до Київського апеляційного суду. При цьому, за даними виконавчого листа рішення суду першої інстанції набрало законної сили 24.02.2025 року, тому безпідставними є твердження ОСОБА_1 на те, що суддя створила формальні умови для набрання рішенням законної сили та видачі виконавчого листа.

У разі, якщо справа завершена розглядом та здана до канцелярії суду, не передбачено необхідності здійснення жодних дій суддею, який розглядав справу, для її передачі до суду апеляційної інстанції. Передача справи за запит вищої судової ланки у такому випадку відбувається на рівні дій апарату суду, відповідно суддя, який розглянув справу та передав її до канцелярії суду, не має жодного відношення до подальшого порядку її оформлення та надіслання до суду вищої інстанції працівниками апарату суду, які не є підпорядкованими судді.

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України:

1. Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

2. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

3. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

11.09.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій заявник також просив зупинити виконання за виданим виконавчим листом до розгляду його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.09.2025 року заяву ОСОБА_1 було передано в провадження судді Марфіної Н.В.

Ухвалою суду від 16.09.2025 року заяву прийнято до провадження, призначено її до розгляду на 25.09.2025 року та задоволене клопотання заявника про зупинення виконання виданого у справі виконавчого листа до розгляду відповідної заяви боржника ОСОБА_1 .

Отже, після надходження заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суддею в межах 10 днів від дня передачі їй заяви, було призначено відповідну заяву до розгляду та зупинене виконання виданого у справі виконавчого листа.

За даними АСВП, постановою від 18.09.2025 року зупинене виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №755/15705/24 виданого 20.08.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Призначаючи заяву ОСОБА_1 до розгляду суд виходив з того, що рішення суду набрало законної сили і у такому випадку відсутність матеріалів справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

20.09.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, до якої було долучено ухвалу Київського апеляційного суду від 17.09.2025 року про відкриття апеляційного провадження.

Вивчивши зміст ухвали Київського апеляційного суду від 17.09.2025 року у справі №755/15705/24 суддею Марфіною Н.В. було встановлено, що суд апеляційної інстанції не лише відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року, а й зупинив дію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 4 ст. 359 ЦПК України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Аналіз положень наведених норм ст.ст. 273, 359, 432 ЦПК України вказує на те, що суд першої інстанції має право розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за відсутності в суді матеріалів такої справи, лише у разі якщо рішення суду, за яким виданий спірний виконавчий лист, набрало законної сили.

Разом з цим, Київський апеляційний суд своєю ухвалою від 17.09.2025 року зупинив дію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року і відповідно станом на дату призначеного у справі судового засідання в Дніпровському районному суді м. Києва (25.09.2025 року), рішення суду першої інстанції, за яким виданий виконавчий лист, є таким, що не набрало законної сили, відтак суд першої інстанції позбавлений можливості розгляду заяви ОСОБА_1 , адже рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року вважається таким, що не набрало законної сили і матеріали справи в суді першої інстанції відсутні.

Ураховуючи наведене, суд не здійснював розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, який був призначений на 25.09.2025 року та з урахуванням даних ухвали Київського апеляційного суду від 17.09.2025 року про те, що відзив на апеляційну скаргу може бути поданий до 03.10.2025 року і з огляду на реальні терміни розгляду цивільних справ в суді апеляційної інстанції, судовий розгляд заяви ОСОБА_1 був перенесений на 29.10.2025 року з зазначенням у довідці, складеної секретарем судового засідання, про відсутність можливості судового розгляду.

Надалі, шляхом здійснення моніторингу даних Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного Інтернет-сайту Київського апеляційного суду, суддею Марфіною Н.В. було встановлено, що і станом на 29.10.2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року не розглянута, що відповідно унеможливило розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і 29.10.2025 року, тому розгляд заяви відповідача був перенесений на 21.11.2025 року, з урахуванням запланованої дати перебування судді у відпустці з 03.11.2025 року по 17.11.2025 року включно.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного Інтернет-сайту Київського апеляційного суду, станом на 21.11.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 розглянуто не було, що об`єктивно зумовило необхідність чергового перенесення розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і наступна дата розгляду призначена на 15.12.2025 року о 12 год. 00 хв.

Станом на час подання ОСОБА_1 заяви про відвід на її вирішення складом суду, що розглядає справу, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року не розглянута, зазначене рішення вважається таким, що не набрало законної сили, матеріали справи в суді першої інстанції відсутні, що унеможливлює розгляд заяви ОСОБА_1 до моменту ухвалення судом апеляційної інстанції своєї постанови за результатами перегляду рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року.

Отже, відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не є безпідставним та в повній мірі відповідає вимогам цивільного процесуального закону.

Вперше з апеляційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 дійсно звернувся 20.02.2025 року, однак ухвалою Київського апеляційного суду від 06.03.2025 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала із посиланням на те, що рішення суду першої інстанції є заочним і відповідач не звертався до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення.

Разом з цим, частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Водночас, зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року вбачається, що відповідачем у справі №755/15705/24 був поданий відзив на позовну заяву і у своєму рішенні суд не виклав жодних даних про ухвалення рішення в заочному порядку та не наводив у його резолютивні частині порядку перегляду рішення за заявою відповідача як заочного, а зазначив про його можливість оскарження в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Однак, ураховуючи наявність ухвали Київського апеляційного суду від 06.03.2025 року про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала із посиланням на те, що рішення суду першої інстанції є заочним, Дніпровський районний суд м. Києва своїми ухвалами від 03.07.2025 року за власною ініціативою уніс виправлення в рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року в справі №755/15705/24 шляхом виключення із назви документу слова «заочне» та шляхом виключення з переліку норм законодавства на підставі яких ухвалене рішення посилання на ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також повернув відповідачу без розгляду його заяву про перегляд заочного рішення.

Виправлення судом описок не є порушенням законодавства, адже вони фактично не спотворювали загального змісту судового рішення і були суто технічними, а положеннями ст. 269 ЦПК України передбачене право суду з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки або арифметичні помилки.

Зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 05.09.2025 року не вбачається встановлення судом апеляційної інстанції порушень вчинених суддею Марфіною Н.В., адже у цій ухвалі суд апеляційної інстанції встановив лише об`єктивні обставини, які вказували на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду та поновив відповідний процесуальний строк.

Стосовно видачі 20.08.2025 року виконавчого листа у справі слід зазначити, що станом на час його видачі матеріали справи перебували в канцелярії суду, працівники якої і формують його зміст та здійснюють фактичну видачу.

Ураховуючи все вище викладене вважаю заявлений відвід необґрунтованим, суддя Марфіна Н.В. діє в межах чинного законодавства, не маючи жодного «неформального/корупційного інтересу у справі», як про це стверджує ОСОБА_1 .

За приписами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Заяву про відвід судді передано судді, який здійснює розгляд справи, відповідно заяву про відвід розглянуто складом суду, який розглядає цивільну справу. Оскільки заяву про відвід визнано необґрунтованою, а до призначеного у справі судового засідання більш ніж три робочі дні, вирішення питання про відвід судді підлягає переданню судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу та який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 37, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/15705/24 (провадження №6/755/481/25) за заявою ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі №755/15705/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович - визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В. заявлений у справі №755/15705/24 (провадження №6/755/481/25) за заявою ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі №755/15705/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали суду складений 05.12.2025 року.

Суддя -