СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14678/25

пр. № 2/759/6600/25

04 грудня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 193,20 грн. та судових витрат у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 6157366 про надання споживчого кредиту. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.3. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 8 000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів.

Позивач зазначає, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 8 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 25 вересня 2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 25.09/23-Ф за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача.

Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 23 вересня 2023 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 6157366 від 04.12.2022 року у розмірі 20 686,00 грн., з яких заборгованість з тіла кредиту - 8 000 грн., заборгованості за відсотками - 12 686 грн.

Крім того, позивачем в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, у період з 25.09.2023 року по 29.11.2023 року (66 календарних днів) здійснено нарахування відсотків у сумі 10 507,20,00 грн.: 8 000,00 грн. * 1,99% = 159,2 грн. * 66 календарних днів = 10 507,20 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 31 193,20 грн. та вирішити питання судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Постановлено витребувати у Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 04.12.2022 року на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 8 000 грн., за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА».

07 серпня 2025 року від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшов лист від 04.08.2025 №БТ/6418 щодо розгляду ухвали, в якому повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовано платіжну картку №№ НОМЕР_3 , на яку 04.12.2022 року було здійснено зарахування у розмірі 8 000,00 грн.

Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на її зареєстроване місце проживання за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - АДРЕСА_1 .

Згідно наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Суд повторно направив ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками на зареєстроване місце проживання відповідача.

Поштовий конверт повторно повернувся до суду без вручення, на довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 відповідно до якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у судове засідання сторони не викликалися.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов наступного висновку..

Судом встановлено, що 04.12.2022 року ОСОБА_2 ознайомилася із умовами кредитування кредитодавця Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М874970» підписала Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).

За умовами розділу 7 вказаного Паспорту споживчого кредиту інформація, викладена в ньому, зберігає чинність та є актуальною до 05.12.2022 року.

04.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено договір №6157366 про надання споживчого кредиту відповідно до умов якого Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Договору).

П.п. 1.3, 1.4 Договору сторони узгодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 дні (день).

Крім того, сторони дійшли згоди про те, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,692% в день та застосовується відповідно до визначених умов (п. 1.5 Договору).

П. 1.7 Договору врегульовано, що денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,99% в день. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,692% в день.

У відповідності до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Порядок обчислення (нарахування), економічна сутність та база розрахунку процентів, порядок зміни процентів узгоджені сторонами у розділі 3 Кредитного договору.

Договір про надання споживчого кредиту №6157366 від 04.12.2022 року та Додаток 1 до нього - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «М874970», який відправлено 04.12.2022 року на номер телефону відповідача.

Приналежність рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) підтверджено листом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 04.08.2025 №БТ/6418.

Факт зарахування коштів ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_3 , відповідно до п. 2.1 Договору, підтверджується листом директора ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. №20231010-3 від 10.10.2023 року, у відповідності до якого відповідно до Договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16 лютого 2022 року, укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: 2022-12-04 13:34:04 на суму 8 000,00 грн., призначення платежу «зарахування на картку, маска картки № НОМЕР_1 ».

Вказане зарахування у розмірі 8 000,00 грн. на картку № НОМЕР_3 04.12.2022 року також підтверджено листом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 04.08.2025 №БТ/6418.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало, зарахувавши на зазначений ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_3 ) грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн., що відповідає умовам договору № 6157366 про надання споживчого кредиту.

За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом, відповідачем підписано Договір № 6157366 про надання споживчого кредиту від 04.12.2022 року за допомогою одноразового ідентифікатора «М874970», який відправлено 04.12.2022 року на номер телефону ОСОБА_1 .

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості по кредитному договору №6157366 від 04.12.2022 року (Картка обліку Договору), що складений ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у відповідності до котрого заборгованість відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 24.09.2023 року складає 20 686,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, а 12 736,00 грн. - заборгованість по процентам.

Із зазначеного розрахунку також вбачається, що в період з 04.12.2022 року по 24.03.2023 року ОСОБА_1 на рахунок Первісного кредитора здійснено часткову оплату заборгованості на загальну суму 50 грн., які зараховані як оплата по відсоткам.

Із розрахунку вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось первісним кредитодавцем у межах строку кредитування та за узгодженою сторонами відсотковою ставкою, що передбачено п.п. 1.4, 1.5, 1.7 Договору.

У відповідності до п.п. 4.1.3 Договору № 6157366 про надання споживчого кредиту від 04.12.2022 року, товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.

25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору).

П. 3.3 Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року визначено, що ціна продажу за Договором становить 1 773 409,78 грн.

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 29 вересня 2023 року №1079, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснило платіж у розмірі 400 000 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із призначенням платежу «Часткова сплата за дог. факторингу №25-09/23-Ф від 25.09.23р. Без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 29 вересня 2023 року №1080, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснило платіж у розмірі 373 409,78 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із призначенням платежу «Остаточна сплата за дог. факторингу №25-09/23-Ф від 25.09.23р. Без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 29 вересня 2023 року №1081, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснило платіж у розмірі 400 000 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із призначенням платежу «Часткова сплата за дог. факторингу №25-09/23-Ф від 25.09.23р. Без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 29 вересня 2023 року №1082, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснило платіж у розмірі 400 000 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із призначенням платежу «Часткова сплата за дог. факторингу №25-09/23-Ф від 25.09.23р. Без ПДВ».

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 29 вересня 2023 року №1083, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» здійснило платіж у розмірі 200 000 грн. на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» із призначенням платежу «Часткова сплата за дог. факторингу №25-09/23-Ф від 25.09.23р. Без ПДВ».

Таким чином, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» свої фінансові зобов`язання перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за Договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року виконало у повному обсязі.

25 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (Фактор) підписані Акти прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за Договором Фактоингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 25 вересня 2023 року до Договору Факторингу №№ 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, Клієнт відступив Фактору право вимог, зокрема до боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер кредитного договору: 6157366, загальна сума заборгованості 20 686,00 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 8 000,00 грн., заборгованість по відсоткам - 12 686,00 грн.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснило повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №6157366 від 04.12.2022 року.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Зобов`язання відповідач не виконав ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 .

У поданому позові позивач повідомив, що в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, у період з 25.09.2023 року по 29.11.2023 року (66 календарних днів) ним здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 10 507,20 грн.: 8 000 грн. * 1,99% = 159,20 грн. * 66 календарних днів = 10 507,20 грн.

На підтвердження зазначеному суду надано Розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» за Договором № 6157366 про надання споживчого кредиту від 04.12.2022 року за 66 календарних днів.

Як встановлено судом із даного розрахунку заборгованості, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» здійснювало нарахування відсотків на кредитну заборгованість ОСОБА_1 у межах строку кредитування та за узгодженою між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відсотковою ставкою (у період з 25.09.2023 року по 29.11.2023 року за стандартною відсотковою ставкою 1,99 %), що відповідає положенням п.п. 1.4, 1.5, 1.7 Договору № 6157366 про надання споживчого кредиту.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернув вказаний борг.

Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, кредит не повернув, нараховані відсотки не сплатив.

Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконала своєчасно і належним чином, то суд доходить висновку, що позов про стягнення заборгованості за договором № 6157366 про надання споживчого кредиту від 04.12.2022 року необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 31 193,20 грн.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Позивач надає суду платіжну інструкцію №3227 від 24 червня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» здійснило платіж у розмірі 2 422 гривень 40 копійок на сплату судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_1 до Святошинського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

У поданому позові позивачем заявлена вимога про стягнення із відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи наявні: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10, видане на ім`я Столітнього Михайла Миколайовича; ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1917879 від 16.06.2025 року з якого встановлено, що адвокат Столітній Михайло Миколайович наділений правом представляти Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у Святошинському районному суді міста Києва; договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року, що укладений між адвокатом Столітнім М.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»; заявка №8862 від 19 травня 2025 року на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року щодо надання послуг професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6157366 від 04.12.2022 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , сума гонорару визначена - 10 000,00 грн.; Акт №8862 від 16 червня 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р., яким визначено, що адвокатом виконано робіт на загальну суму 10 000,00 грн. та рахунок на оплату №8862-16/06-2025 від 16 червня 2025 року.

Однак, суд звертає увагу на Акт №8862 від 16 червня 2025 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р., в якому перечисленні види виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Так, досліджуючи зазначений перелік, суд встановив відсутність підстав для стягнення із відповідача витрат за: складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо на загальну суму 1 640,00 грн., а також за представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою КЛІЄНТА про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6157366 від 04.12.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , в тому числі участь у судових засіданнях на загальну суму 1 640,00 грн., оскільки фактично зазначені послуги не надавались.

Справа слухається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, представник у судові засідання не викликався, від відповідача не надходило жодних заяв по суті справи на які необхідно було надати відповідь, що свідчить про відсутність підстав для стягнення коштів за виконання вищезазначених робіт (послуг).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Так, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом. Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходили заперечення щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6 720,00 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) суму заборгованості за договором №6157366 про надання споживчого кредиту від 04.12.2022 року у загальному розмірі 31 193 (тридцять одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 20 копійок, з яких: сума кредиту 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, сума відсотків за користування кредитом 12 686 (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 00 копійок, а нараховані відсотки за 66 календарних днів - 10 507 (десять тисяч п`ятсот сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 720 (шість тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 грудня 2025 року.

Суддя Н.О.Горбенко