Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 564/2265/25
Провадження № 22-з/4815/110/25
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В. Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 червня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" 295,42 гривень у відшкодування витрат зі сплати судового збору та 853,67 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу.
Стягнуто з ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 5 268,27 гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвоката Усенка М.І. залишено без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 червня 2025 року без змін.
12 листопада 2025 року через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи представником ОСОБА_1 адвокатом Калініним С.К. надіслано клопотання про стягнення на її користь з позивача витрати з оплати послуг Адвокатського бюро "Калінін і Партнери" (далі АБ "Калінін і Партнери"), за надання професійної правничої (правової) допомоги у Рівненському апеляційному суді в розмірі 3 000 гривень.
Мотивуючи клопотання, зазначалося, що про стягнення вказаних судових витрат заявлялося у відзиві на апеляційну скаргу та до нього додавались усі необхідні для цього документи і докази.
Заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви і якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Тобто законодавцем визначено роль суду у позовному провадженні саме як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що разом із відзивом на апеляційну скаргу відповідачем були надані копії доказів понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 гривень, а саме: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої (правової) допомоги в суді апеляційної інстанції; укладений 28 липня 2025 року між Кохановською О.В. та АБ "Калінін і Партнери" договір про надання професійної (правничої) допомоги; додаток № 1 до договору про визначення розміру гонорару; додаток № 2 до договору Акт виконаних робіт (наданих послуг).
Між тим, апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи відповідні докази не є безумовною підставою для відшкодування, адже цей розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційними до складності справи для адвоката, виконаною ним роботою, а також вимогам апеляційної скарги.
Так, спір відноситься до категорії незначної складності, адже стосується правовідносин, що виникають з банківського кредитування та є одним з найбільш поширених судових спорів.
У спорах зазначеного характеру, за відсутності інших позовних вимог та протиріч між наявними у справі документами, судова практика є усталеною. Спірні правовідносини не зумовлюють необхідності дослідження значної кількості законів чи підзаконних нормативно-правових актів, а матеріали справи не містять обсягу документів, що потребували б від адвоката істотних затрат часу на їх аналіз.
Тому колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача в суді апеляційної інстанції, який підлягає стягненню з позивача, повинен становити 1000 гривень.
З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 1000 (одна тисяча) гривень витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Відповідач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: С.В. Боймиструк

С.С. Шимків