Справа № 462/5465/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань - Сеньків Х.М.

представника позивачів адвоката Старка Н.Р.

представника відповідача Поповича Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Старко Н.Р. звернувся до суду із позовом у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову представник вказує на те, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до змісту заповіту останньої на випадок своєї смерті вона заповіла своєму синові ОСОБА_1 та внуку ОСОБА_2 позивачам у справі, кожному по частки у квартирі АДРЕСА_1 . У згаданій квартирі позивачі на день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом із спадкодавицею. За заявою позивачів про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області заведено спадкову справу за № 165/2022 від 06.09.2022. До складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 увійшла також і квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 23.05.1996, виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів у зв`язку із приватизацією відповідної квартири. Проте у період часу 2003-2004 рр. згадана квартира належала іншій особі ОСОБА_4 . Так, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2001 визнано недійсним договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , укладений 24 грудня 1998 року на суму 9300,00 грн, визнано недійсним договір застави квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 24.12.1998 за № 6934, скасовано виконавчий напис № 4222 від 21.07.1999, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Суховою О.І. про звернення стягнення на заставлену квартиру АДРЕСА_1 . Згідно змісту вказаного судового рішення від 27.04.2001 судом встановлено, що ОСОБА_3 у момент укладення договору позики 24.12.1998 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Однак, незважаючи на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2001 визнано перелічені вище правочини недійсними, в тому числі і виконавчий напис № 4222 від 21.07.1999, на підставі цього виконавчого напису 30.10.2003 проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 та надалі, відповідно до акта проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 переможцем визнано ОСОБА_4 , якій 23.12.2003 державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 липня 2004 року визнано недійсним Акт проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 від 30.10.2003 та визнано недійсним свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, оскільки квартира була виставлена на прилюдні торги на підставі виконавчого напису, який рішенням суду від 27.04.2001 визнано недійсним. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2021 реєстратором проведено скасування права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 . Разом з тим, з огляду на те, що після скасування у судовому порядку усіх правочинів та правовстановлюючих документів, на підставі яких спірна квартира вибула з права власності ОСОБА_3 та перейшла у власність ОСОБА_4 , власником такої залишилась ОСОБА_3 та така квартира відповідно увійшла у склад спадкового майна після її смерті, як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 не зареєстрована ні за ОСОБА_3 , ні за жодною іншою особою, що унеможливлює спадкування позивачами спірної квартири та видачу нотаріусом позивачам відповідного свідоцтва про право власності на майно у порядку спадкування. Відтак, представник позивачів просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 28 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_6 залишено без руху, роз`яснено позивачам які саме недоліки позову слід усунути, порядок та строки їх усунення.

01.08.2025 представник позивачів адвокат Старко Н.Р. на виконання вимог ухвали суду від 28.07.2025 про залишення позову без руху подав до суду письмову заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

14 жовтня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивачів адвоката Старка Н.Р. у справі про витребування доказів, постановлено витребувати з Другої Львівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 165/2022, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29.10.2025 закрито підготове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Старко Н.Р. заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених ним у позовній заяві та просив позов задовольнити. Доповнив, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , окрім позивачів, немає, будь-яких спорів з приводу спадкового майна також немає.

Представник відповідача Львівської міської ради Попович Я.Д. у судовому засіданні заперечень щодо заявлених позовних вимог не висловив. Зазначив, що як вбачається із матеріалів справи спірна квартира на законних підставах перебувала у власності ОСОБА_3 , по частки якої заповіла після своєї смерті на користь свого сина ОСОБА_1 та внука ОСОБА_6 . За життя спадкодавиці квартира у певний період часу вибула з її власності та була зареєстрована за іншою особою, однак як встановлено із судових рішень від 27.04.2001 та 20.07.2004 усі правочини та правовстановлюючі документи, на підставі яких право власності на спірну квартиру було зареєстровано певний час за іншою особою, а також і саму реєстрацію права власності - скасовано. Поруч з цим, незважаючи на те, що до вибуття квартири із права власності ОСОБА_3 власником такої була саме ОСОБА_3 , після скасування права власності ОСОБА_4 на згадану квартиру, відомості про реєстрацію права власності попереднього власника квартири ОСОБА_3 не були внесені. За наведеного, враховуючи, що окрім позивачів інших спадкоємців на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 немає, вбачається порушення спадкових прав позивачів, а тому просив суд на підставі зібраних матеріалів прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали цивільної справи та копію спадкової справи № 165/2022 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого 23 травня 1996 року виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів (дублікат свідоцтва № НОМЕР_2 оформлено 10 листопада 2021 року), квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видано згідно із розпорядженням від 23 травня 1996 року № 350.

Як встановлено із копії рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2001 року у цивільній справі № 2-1214/2001 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору позики на суму 9 300 грн. недійсним. Визнано недійсним договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , укладений 24 грудня 1998 року на суму 9 300 грн. Визнано недійсним Договір застави квартири АДРЕСА_1 на суму 9 300 грн, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 24.12.1998 № 6934, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 24.12.1998 за № 6934. Ухвалено скасувати виконавчий напис № 4222 від 21.07.1999, вчинений нотаріусом Львівського нотаріального округу Суховою О.І. про звернення стягнення на заставлену квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно аналізу змісту вказаного судового рішення, вбачається, що суд задовольняючи позов ОСОБА_3 виходив з того, що під час судового розгляду справи встановлено, що в момент укладення угоди 24.12.1998 ОСОБА_3 страждала хронічним психічним захворюванням та за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій та не могла ними керувати.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 липня 2004 року у цивільній справі № 2-3877/04 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до Залізничного районного управління юстиції у м. Львові, ОСОБА_4 про визнання незаконним проведення акту прилюдних торгів та за позовом ОСОБА_8 до Відділу державної виконавчої служби Залізничного районного управління юстиції м. Львова, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , філія «Львівський аукціонний центр «ДАК» «НМАЦ», Друга Львівська державна нотаріальна контора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом визнано недійсним Акт проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 від 30.10.2003, свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів квартири АДРЕСА_1 , виданого 23.12.2003 державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори і зареєстрованого у реєстрі за № 1-3426.

Згідно змісту вказаного рішення встановлено, що оскільки ВДВС Залізничного РУЮ м. Львова виставлено на торги квартиру АДРЕСА_1 на підставі виконавчого напису, що за рішенням суду від 24.04.2001 скасований, то акт проведення прилюдних торгів спірної квартири слід визнати недійсним, а відповідно і всі правовстановлюючі документи ОСОБА_4 на вказану квартиру. У свою чергу з ВДВС Залізничного РУЮ м. Львова в користь ОСОБА_4 слід стягнути зокрема 15 000 грн сплачених на придбання квартири.

Відповідно до інформації з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 07.10.2021, державним реєстратором 12.07.2021 на підставі рішення суду у справі № 2-3887/2004 від 20 липня 2004 року внесено рішення про скасування запису про приватну власність ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , яка раніше була зареєстрована за останньою на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23.12.2003.

Поруч з цим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 09.05.2025 відомості про проведення реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , як законним власником квартири після скасування у судовому порядку недійсними виконавчого напису, акта проведення прилюдних торгів згаданої квартири та всіх правовстановлюючих документів на таку, виданих ОСОБА_4 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Згідно довідки ЛКП «Левандівка» № 196 від 02.2024 з місця проживання встановлено, що у квартирі АДРЕСА_3 проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою з 1976 року і до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент її смерті зареєстровані за вказаною адресою син ОСОБА_1 , 1976 р.н., та внук ОСОБА_2 , 2003 р.н.

Із витягів з реєстру територіальної громади № 2025/006220907 та 2025/006220493 від 13.05.2025 встановлено, що ОСОБА_1 (син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, зігдно якого ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінив прізвище на ОСОБА_9 ) та ОСОБА_2 (син ОСОБА_1 та онук ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 ), станом на 2025 рік зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 , виданого 28 червня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, і на що за законом матиме право заповіла по частці кожному, а саме синові ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , внукові ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заповіт складений ОСОБА_3 15.10.2021 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською О.М., зареєстрований в реєстрі за № 514.

Згідно матеріалів спадкової справи № 165/2022, оформленої до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до Другої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про вступ у спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 .

Також 26 червня 2025 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернувся інший спадкоємець ОСОБА_2 .

Позивачі звертаючись до суду із вказаним позовом вказують на неможливість отримання ними свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю відповідних відомостей про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка входить у склад спадкового майна, за ОСОБА_3 , хоча усі правовстановлюючі документи на підставі яких згадане нерухоме майно раніше вибуло з її власності визнані у судовому порядку недійсними, і таке не визнання права власності порушує їхнє право спадкування за заповітом належного спадкодавці на законних підставах майна.

У відповідності до норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1,3,5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За п. 23 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, рішенням Верховного Суду від 24.01.2017 у справі № 638/6703/16-ц зазначено, що в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вказує Верховний Суд у своїй постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 712/9803/20 якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, навіть незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами.

Враховуючи наведене, оцінивши у сукупності представлені суду докази, беручи до уваги, що судом достовірно встановлено, що за життя спадкодавиці ОСОБА_3 , якій на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , у судовому порядку визнано недійсними виконавчий напис, акт прилюдних торгів, а також усі правовстановлюючі документи, на підставі яких належна їй квартира вибула з її володіння поза її волею, та незважаючи на скасування державним реєстратором запису про право власності іншої особи на таку квартиру ще у 2021 році, тобто спірна квартира на час відкриття спадщини належала на праві власності спадкодавиці як законному власнику, при цьому за відсутності факту реєстрації саме за нею права власності на спірну квартиру після скасування права власності іншої особи на таку, станом на час відкриття спадщини після смерті законного власника квартири, таке нерухоме майно по суті вибуло із спадкового майна, відтак суд приходить до висновку про підставність позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачі як спадкоємці після смерті законного власника спадкового майна позбавлені можливості реалізації ними прав на таке спадкове майно.

При цьому, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку у даному випадку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому позов ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання права власності у порядку спадкування по частки кожному з них на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування- задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт: № НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , паспорт: № НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Львівська міська рада, , місцезнаходження за адресою: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1.

Повне рішення складено 05.12.2025.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/5465/25.

Суддя Б.М. Гедз