Справа № 161/1919/24 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/1342/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В.,Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Розпутняк Оксана Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданою їх представником ОСОБА_6 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2025 року про зупинення провадження,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із зазначеним позовом.

У серпні 2025 року представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 подала клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що відповідач ОСОБА_5 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , яка перебуває в зоні проведення бойових дій, та бере безпосередню участь у бойових діях.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2025 року провадження у даній справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_5 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Зобов`язано відповідача ОСОБА_5 після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, невідкладно повідомити про це суд.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник позивачів ОСОБА_6 подала в їх інтересах апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати як незаконну і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На переконання апелянтів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у цій справі. Зазначають, що відповідач не довів належними доказами своє перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій станом на час розгляду справи. Водночас вважають, що відповідач не позбавлений можливості брати участь у розгляді справи шляхом збирання та подання письмових доказів. Зупинення провадження у справі призведе до порушення судом розумного строку розгляду справи. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не врахував правові висновки Верховного Суду, не дав належної оцінки зібраним доказам і тому дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

У поданому відповідачкою ОСОБА_8 відзиві на апеляційну скаргу вона вказує, що проти задоволення апеляційної скарги, категорично заперечує доводи, викладені в ній, вважає таку повністю безпідставною та необґрунтованою, а відтак вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема в п. 14 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (зупинення провадження у справі), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, ця справа розглянута апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду належить залишити без змін, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд із посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, виходив з того, відповідач ОСОБА_5 перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України, тому існують обставини, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи, та є підстави для зупинення провадження у справі до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі, на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження у цій справі.

13 листопада 2024 року судом за клопотанням позивачів було призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі, яке поновлено судом 20 травня 2025 року.

В серпні 2025 року представник ОСОБА_7 в інтересах відповідача ОСОБА_5 подала клопотання про зупинення провадження у даній справі, покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у складі ЗСУ.

Згідно з довідкою командира військової частини ОСОБА_5 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , яка перебуває в зоні проведення бойових дій та бере безпосередню участь у бойових діях, про що свідчить відповідь на адвокатський запит від 25.07.2025 № 25/07/25.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації.

В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Цим же Указом на військове командування усіх рівнів покладено обов`язок здійснювати заходи, необхідні для забезпечення оборони України.

Профільне законодавство, зокрема Закон № 3543-XII та Закон № 1932-ХІІ, хоч і не використовує термін «переведення на воєнний стан», натомість оперує поняттям «переведення на організацію і штати воєнного часу». Така трансформація військових формувань є одним із ключових заходів, що вживаються у випадку введення в державі воєнного стану та загальної мобілізації.

З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року в справі № 754/947/22 та зазначила, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

Водночас, обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Тобто, ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Отже, з наведеного правового висновку Великої Палати Верховного Суду слідує, що коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України.

Таким чином, установивши, що ОСОБА_5 перебуває у складі Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині, яка переведена на воєнний стан і залучена до виконання завдань у зоні бойових дій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у даній справі.

При цьому суд правомірно керувався тим, що розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_5 , який у зв`язку з проходженням військової служби не може прибути в судове засідання та висловити свою позицію щодо позову, призведе до порушення принципів рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом додержано вимог процесуального права, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 04 грудня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданою їх представником ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді