Справа № 539/2241/22
Провадження № 2/539/6/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Ковтун І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном осіб, що проживали однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, поділ майна, стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просила:

1. визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як осіб, що проживали однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, наступне майно та витрати на поліпшення та придбання майна: 1.1. 1/3 частини (вартістю 55055 грн) житлового будинку АДРЕСА_1 , придбаний відповідачем 29 липня 2015 року за договором купівлі - продажу, посвідченим приватним нотаріусом Ставицькою Л.Г.; 1.2. 1/3 частини (вартістю 19928 грн) земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальної площею 714 кв.м., придбаний відповідачем за договором купівлі - продажу, посвідченим приватним нотаріусом Ставицькою Л.Г.; 1.3. поліпшення та капітальні вкладення у вказане домоволодіння, здійснені за період спільного проживання, зокрема: - демонтаж та встановлення нових вікон та дверей вартістю 19000 гривень, 1/2 від яких складає 9950 гривень; - обладнання покрівлі на суму 3000 гривень, 1/2 від яких складає 1500 гривень; - утеплення фасаду та горища з боку ванни та кухні вартістю 7500 гривень, 1/2 від яких складає 3750 гривень; - будівництво гаража вартістю 20000 гривень, 1/2 від яких складає 10000 гривень; - будівництво двох сараїв загальною вартістю 10000 гривень, 1/2 від яких складає 5000 гривень; всього на суму 59500 гривень, 1/2 частина від яких складає 29750 гривень; 1.4. інструменти для господарства: тример косилка вартістю 1500 гривень, 1/2 від яких складає 750 гривень; 1.5. автомобіль ГАЗ 33021 днз НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку експерта 50400 гривень, 1/2 від яких складає 25200 гривень. 1.6. грошові кошти, розміщені відповідачем під час спільного проживання як депозити, а саме: - грошові кошти в Полтавському обласному управлінні АТ «ОщадБанк», на трьох рахунках, в сумі 20000 + 20000 + 5000 = 45000 гривень, 1/2 від яких складає 22500 гривень; - грошові кошти в АТ КБ «ПриватБанк», на п`яти рахунках, в сумі 5000 + 10000 + 20000 + 50000 + 10000 = 95000 гривень, 1/2 від яких складає 47500 гривень; всього грошові кошти 45000 + 95000 = 140000 гривень, 1/2 від яких складає 70000 гривень; 2. розподілити вказане майно між сторонами, визнавши за ОСОБА_1 право власності на наступне нерухоме майно: 2.1. 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №07); 2.2. 1/6 частини земельної ділянки загальною площею 0,0714 га по АДРЕСА_1 (кадастровий №:06:015:0010 з цільовим призначенням "Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд"; 3. стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 як компенсації за 1/2 частину вищевказаних спільного рухомого майна та коштів подружжя: 29750 + 750 + 25200 + 70000 = 125700 гривень, припинивши право спільної сумісної власності на вказане рухоме майно та кошти. Позивач подала суду заяву, в якій зазначила, що вона відмовляється від позовних вимог до відповідача у повному обсязі. Просить у зв`язку з її відмовою від позову закрити провадження у справі. У заяві позивач також зазначила, що їй відомі наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ст.256 ЦПК України. У судовому засіданні позивач та її представник просили прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі. У судовому засіданні відповідач не заперечував проти прийняти відмови позивача від позову, закриття провадження у справі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Суд не вбачає підстав для неприйняття відмови позивача від позову, оскільки така відмова не порушить прав та інтересів інших осіб. Позивач у судовому засіданні зазначила, що наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ст.ст. 255, 256 ЦПК України, їй відомі та зрозумілі. За таких обставин провадження у справі належить закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 255, 258, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном осіб, що проживали однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, поділ майна, стягнення грошової компенсації. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном осіб, що проживали однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, поділ майна, стягнення грошової компенсації. Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Л. Овчаренко