Провадження № 2/591/3550/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Зеря Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установила:

01.12.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 матеріали даної справи передані на розгляд судді Зері Ю.О.

Судом 03.12.2025 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у порядку статті 187 ЦПК України отримано відповідь № 2085011 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06.07.1993.

Водночас відповідно до відповіді №2085020 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 03.12.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 (довідка № 5933- від 24.03.2024, статус: діюча), що не відноситься до територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Місце проживання або місце перебування фізичної особи, визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною, особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Така позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеному у постанові 14 серпня 2024 року у справі № 607/5535/22, провадження № 61-17499св23.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що за місцем реєстрації відповідача оголошена обов`язкова евакуація населення, відсутнє транспортне та поштове сполучення, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання відповідача ОСОБА_1 на час вирішення питання відкриття провадження у справі, оскільки саме за вказаною адресою на даний час перебуває відповідач.

Враховуючи, що зареєстрованим місцем перебування відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , то дана цивільна справа підсудна Сумському районному суду Сумської області.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, яке є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За вказаних обставин справа не підсудна Зарічному районному суду м. Суми за територіальною юрисдикцією та підлягає передачі на розгляд до відповідного суду за зареєстрованим місцем перебування відповідача, а саме до Сумського районного суду Сумської області (вул. Академічна, 13 м. Суми, 40030).

Керуючись статтями 27, 31, 32, 258, 260, 261, 353, 355 ЦПК України, суд

постановив:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити за підсудністю до Сумського районного суду Сумської області (вул. Академічна, 13 м. Суми, 40030).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухали суду.

Суддя Ю.О. Зеря