Справа № 369/209/24
Головуючий у суді першої інстанції: Янченко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Гладиш Ярослави Миколаївни, подану в інтересах Акціонерного товариства «Укр Сиббанк», на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Янченко А.В., повний текст якого складено 30 червня 2025 року, у справі №369/209/24 за позовом Акціонерного товариства «Укр Сиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 02 липня 2007 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 30 000,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредитні кошти, та сплатити проценти, штрафні санкції у разі невиконання умов кредитного договору у розмірі та в терміни, встановлені кредитним договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після смерті ОСОБА_2 залишилася квартира загальною площею 50.60 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та невиконанні зобов`язання за кредитним договором, що увійшли до складу спадкового майна. Не маючи відомостей про наявність спадкоємців, АТ «УкрСиббанк» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про визнання спадщини, що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відумерлою, та просило передати у власність територіальної громади міста Вишневе квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи суд встановив наявність ознак спору про право, оскільки до зазначеної справи звернулася ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини від імені свого недієздатного сина, що свідчить про наявність потенційного спадкоємця, та залишив заяву банку без розгляду. Посилаючись на те, що його вимога до спадкоємців залишилася незадоволеною, АТ «УкрСиббанк» просило стягнути з ОСОБА_1 як спадкоємця позичальника,заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 511,45 доларів США та пеню в розмірі 397,35 доларів США в межах вартості майна, прийнятого у спадщину.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року в задоволенні позову АТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,адвокат Гладиш Я.М., яка діє в інтересах АТ «УкрСиббанк», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» задовольнити в повному обсязі.Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що позичальник за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 липня 2007 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представнику АТ «УкрСиббанк» стало відомо про смерть останнього під час розгляду судової справи №752/3769/14-ц 10 грудня 2021 року. Та вже 22 грудня 2021 року АТ «УкрСиббанк» направило вимогу до Другої київської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців, яка в подальшому була перенаправлена до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи. Проте, свідоцтво про право на спадщину державною нотаріальною конторою не видавалося. Про коло спадкоємців АТ «УкрСиббанк» дізналося лише 28 серпня 2023 року після залишення без розгляду заяви банку про визнання спадщини відумерлою. І вже 03 січня 2024 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Таким чином, АТ «УкрСиббанк» дотрималося встановленого статтею 1281 ЦК України строку для пред`явлення вимоги до спадкоємців, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови в позові з підстав пропуску ним такого строку. Також, вважає що суд першої інстанції безпідставно послався як на підставу для відмови в позові, на ненадання АТ «УкрСиббанк» доказів на підтвердження обсягу та вартості спадкового майна, оскільки такий обов`язок мав бути покладений саме на відповідача, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд. Відповідач, фактично прийнявши у спадщину нерухоме майно, умисно не здійснює дій щодо оформлення прав на таке майно, та не виконав вимогу АТ «УкрСиббанк» щодо погашення боргу. А відтак, АТ «УкрСиббанк» мало право на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В межах вартості майна, прийнятого у спадщину.

Адвокат Тихонова А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , подала відзив на апеляційну скаргу. Просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні адвокат Гладиш Я.М., яка діє в інтересах АТ «УкрСиббанк», апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Тихонова А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 липня 2007 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 30 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 151 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 02 липня 2022 року (т.1, а.с. 19-21).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 02 липня 2007 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №57710, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 24-25). Вказана квартира була придбана у шлюбі з матір`ю спадкоємця ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрито спадкову справу №68021858. Єдиним спадкоємцем визнаний син - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який є недієздатним, особою з інвалідністю І-А групи, яка потребує постійного стороннього догляду. Прийняття спадщини відбулося через його законного опікуна - ОСОБА_3 .

22 грудня 2021 рокуАТ «УкрСиббанк» направилодо Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області вимогу до спадкоємців, яка в подальшому була перенаправлена до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи (т.1, а.с. 144, 145-146).

11 грудня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до АТ «УкрСиббанк»із заявою про реструктуризацію заборгованості, вказавши на факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , до якої було додано копію рішення суду про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над нею, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та копії ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року. Вказану заяву було отримано АТ «УкрСиббанк» 14 грудня 2021 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції АТ «УкрСиббанк за № 121411(т.2, а.с. 11).

05 лютого 2022 року ОСОБА_3 повторно звернулася до АТ «УкрСиббанк» із заявою про реструктуризацію заборгованості, вказавши на факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , до якої було додано копію рішення суду про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над нею; копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копію паспорту та ІПН ОСОБА_1 ; копію паспорту та ІПН ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; довідку МСЕК ОСОБА_1 ; довідку державного нотаріуса Щербини Я.О. щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 : від 22.07.2021. Вказану заяву було отримано АТ «УкрСиббанк» 08 лютого 2022 року, про що свідчить штам реєстрації вхідної кореспонденції АТ «УкрСиббанк за № 10767(т.2, а.с. 10 ).

20 вересня 2022 року ОСОБА_3 втретє звернулася до АТ «УкрСиббанк» із аналогічною заявою, яка була отримала банком 23 вересня 2022 року. До заяви було додано копію рішення суду про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над ним; копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копію паспорту та ІПН ОСОБА_1 ; копію паспорту та ІПН ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; довідку МСЕК ОСОБА_1 ; копії ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021; довідку державного нотаріуса Щербини Я.О. щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 від 22.07.2021 (т.2, а.с. 12).

Листом №27-1-01/19408 від 20 жовтня 2022 року АТ «УкрСиббанк» надало відповідь на заяву ОСОБА_3 від 20 вересня 2022 року, в якій підтвердило факт обізнаності про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 (т.1, а.с. 219).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ «УкрСиббанк».

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, до них не належать зобов`язання спадкодавця з повернення кредиту.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281, 1282 ЦК України.

За статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Указані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника у разі його смерті за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.

Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Стаття 1282 ЦК України застосовується у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. У свою чергу, недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), має наслідком позбавлення кредитора права вимоги до спадкоємців, а, отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), постановах Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15, від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16, у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 587/381/15-ц, на які посилаються заявниці в касаційній скарзі.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

При цьому направлення через нотаріальну контору повідомлення спадкодавцям про наявність боргу - не означає своєчасне пред`явлення кредитором вимоги до спадкодавця.

Згідно з практикою Верховного Суду, направлення кредитором вимоги через нотаріуса в межах строків ч.?ч. 2-3 ст.?1281 ЦКУ справді відповідає формі пред`явлення, але не є автоматичним (достатнім) для визнання вимоги своєчасною, якщо не вжито жодних додаткових кроків - зокрема, без направлення конкретного звернення до спадкоємців.

Нотаріус лише фіксує факт звернення кредитора в рамках ст.?1281 ЦКУ - тобто сам по собі «нотаріальний канал» відповідає формі пред`явлення. Однак зобов`язання кредитора полягає не лише в інформуванні нотаріуса, а й у самостійному заявленні вимоги кредитору до спадкоємців чи суду в межах строку. Без цього строк вважається пропущеним, а право - втраченим.

Отже, ключовим у даній справі є встановлення дати, коли банк дізнався про прийняття спадщини, і чи звернувся він до спадкоємців протягом 6 місячного строку. Ці позиції лягли у стійку правову доктрину, яка захищає право кредитора, але водночас накладає чіткі часові рамки.

Верховний Суд у своїх постановах від 18.09.2019 (справа №640/6274/16) та від 17.04.2018 (справа №522/407/15-ц) чітко встановив, що пропуск строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, позбавляє кредитора права вимоги - як за основними, так і за додатковими зобов`язаннями, включаючи іпотечні зобов`язання.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 11.07.2018 у справі №?495/1933/15-ц, строк 6 місяців починається з моменту, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини. Звернення до спадкоємця через суд - не пізніше цього строку - є способом пред`явити вимогу.

Як було встановлено, позичальник за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02 липня 2007 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 неодноразово зверталася до АТ «УкрСиббанк» із заявами про реструкткризацію заборгованості, як законний представник недієздатного сина позичальника - ОСОБА_1 , а саме, 11 грудня 2021 року, 05 лютого 2022 року та 20 вересня 2022 року, зазначивши про факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , та надавши АТ «УкрСиббанк» копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копію рішення суду про визнання особи недієздатною та встановлення опіки над нею, та копії ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року, а також копію довідки державного нотаріуса щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 від 22 липня 2021 року. До матеріалів справи було долучено докази отримання вказаних заяв АТ «УкрСиббанк».

20 жовтня 2022 року АТ «УкрСиббанк» підтвердило факт його обізнаності про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 , що підтверджується листом АТ «УкрСиббанк» №27-1-01/19408 від 20 жовтня 2022 року, наданого у відповідь на заяву ОСОБА_3 .

Відповідно, АТ «УкрСиббанк» мало право пред`явити вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 як мінімум у строк до 20 квітня 2023 року.

Водночас, маючи інформацію про спадкоємця, АТ «УкрСиббанк» не скористалося правом у передбачені законом строки, такої вимоги на адресу ОСОБА_1 або ОСОБА_3 не пред`являло, що також не спростовував представник банку і в апеляційній інстанції.

Колегія суддів критично ставиться доводів представника АТ «УкрСиббанк» про те що про коло спадкоємців АТ «УкрСиббанк» дізналося лише 28 серпня 2023 року після залишення без розгляду заяви банку про визнання спадщини відумерлою, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

При цьому, як було зазначено, направлення через нотаріальну контору повідомлення спадкодавцям про наявність боргу - не означає своєчасне пред`явлення кредитором вимоги до спадкодавця.

З позовом до ОСОБА_1 АТ «УкрСиббанк» звернулося лише 05 січня 2024 року, тобто з пропущенням преклюзивного строку, визначеного ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Крім того, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у справі №?604/946/20 від 11.09.2024, обмеження відповідальності спадкоємця обумовлено вартістю успадкованого майна, а не загальною сумою боргу; позов може розглядатись у межах оцінки спадкового майна. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №332/2936/16-ц (провадження № 61-9193св18).

В матеріалах справи відсутня будь яка оцінка вартості спадкового майна. При цьому колегія суддів враховує також і те, що АТ «УкрСиббанк» є іпотекодержателем майна, яке було передане йому в іпотеку позичальником, а тому, воно мало можливість надати докази на підтвердження вартості відповідного майна.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ «УкрСиббанк» про стягнення з відповідача заборгованості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гладиш Ярослави Миколаївни, подану в інтересах Акціонерного товариства «Укр Сиббанк», залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді