Справа № 188/2960/24
Провадження № 2/188/903/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Сахно А.А.

справа №188/2960/24

позивач:

ОСОБА_1

відповідач:

Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області

третя особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції

про визнання права приватної власності

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримала у власність будинок АДРЕСА_1 загальною площею 66,5 кв. м. за договором купівлі-продажу від 16.11.1985 року, посвідченого старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., та свідоцтвом про право на спадщину, серія та номер 2-3947, видане 14.09.1985 старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І.

З часом старий будинок демонтували та на його місті побудували новий

двоповерховий будинок з гаражем загальна площа будинку 158,6 м.кв житловою

площею 63,10 кв.м.

Житловий будинок та гараж, а саме: площа житлового будинку 158,6 м.кв., житлова площа 63,1 м.кв., (житловий будинок з мансардою, верандою, тамбуром та ганком літер Г1Ж Мс г г1 складається з приміщень: І веранда; ІІ тамбур; 1 коридор, 2 кухня, 3 ванна, , 4 туалет, 5 , 6 - житлові кімнати, 7 сходи, 8 кімната, 9 комора, 10 житлова кімната. Приналежністю будинку є : погріб літер П, літня кухня літер Ж, ж; сарай літер В; теплиця літер 3; навіс літер Д; огорожі та споруди літер я, №1-3,4, І, ІІ, гараж ІІІ загальною площею 37,4 м.кв.

Оригінали договору купівлі продажу від 16.11.1985 року, посвідченого старшим

нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., та свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-3947, видане 14.09.1985 старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І. перебував у будинку АДРЕСА_1 , в якому проживала позивачка і власником якого вона була, що підтверджується відомостями з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта прав власності на нерухоме майно, зазначеними в інформаційній довідці № 386485812 від 11.07.2024 також власником земельної ділянки на якій розташований житловий будинок (кадастровий номер :39:005:0089), згідно відомостей з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта прав власності на нерухоме майно, зазначеними в інформаційній довідці № 402598731 від 06.11.2024

Правовстановлюючі документи, а саме договір купівлі продажу від 16.11.1985 року, посвідченого старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., та свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2-3947, видане 14.09.1985 старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., витяг про право власності на земельну ділянку перебували у будинку АДРЕСА_1 , Луганської області вона зберігала в зазначеному будинку. У березні 2022 при посиленні обстрілів позивачка з родиною були вимушені евакуюватись і під час евакуації було втрачено документи.

Звернувшись 09.10.2024 до Східного міжрегіонального управління Міністерства

юстиції з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу від 16.11.1985 року та свідоцтва про право на спадщину,

серія та номер 2-3947, видане 14.09.1985 старшим нотаріусом Лисичанської

державної нотаріальної контори Дятловою В.І., останнім було відмовлено.

Разом з тим, для отримання дублікату договору купівлі-продажу від 16.11.1985 року, посвідченого старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., та свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-3947, видане 14.09.1985 старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І. та довідки про належність, 11 липня 2024 року позивачка звернулась до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, отримала 15.07.2024 відповідь, в якій зазначено, що обов`язки по зберіганню реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна, права на які виникли та зареєстровані до 01 січня 2013 року були покладені Лисичанською міською радою на комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації. Такі справи оцифровані не були, зберігались у

приміщенні ЛКП БТІ у паперовій формі та до моменту окупації 03.07.2022 року з міста евакуйовані не були. Внаслідок неможливості отримання підтвердження від Лисичанського комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації щодо проведення ними державної реєстрації права власності до 01 січня 2013 року згідно договору купівлі-продажу від 16.11.1985 року, посвідченого старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І., та свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-3947, видане 14.09.1985 старшим нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Дятловою В.І. через те, що архіви

зберігались у паперовій формі у приміщенні Лисичанського комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації та не були оцифровані, до моменту окупації 03 липня 2022 року м. Лисичанська Луганської області евакуйовані не були, саме підприємство не релоковане та діяльність на підконтрольній території України не провадить, тому я позбавлена можливості у позасудовому порядку підтвердити своє право власності на вказану квартиру і таким чином захистити своє право власності на будинок з господарськими будівлями, спорудами, гаражем та земельною ділянкою та відновити втрачені документи, а саме договір купівлі продажу та витяг про право власності.

Оскільки, територіальна громада, в якій розташована земельна ділянка та

житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами та гаражем,

перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Сєвєродонецька

територіальна громада, м.Лисичанськ, включена до відповідного Переліку

територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), що формується відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, на території, визнаній в умовах воєнного стану тимчасово окупованою рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним в дію указом Президента України.

Сторона позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторона позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Сторона відповідача про розгляд справи належним чином неодноразово повідомлена, від відповідача не надійшло відзиву, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи .

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до паспорту та інформації про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Наданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 підтверджується, що чоловік позивачки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо за адресою: будинок АДРЕСА_1 , власником є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1-4818, виданий 16.11.1985.

Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме житлового будинку, загальною площею 158,6 м.кв., розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 , його ринкова вартість складає 110597 грн.00 коп.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Що стосується вимоги про визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер :39:005:0089, на якій розташовані вищезазначені об`єкти нерухомого майна, то відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку власник (користувач) земельної ділянки не зазначений.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до кадастру, зазначена земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , тож позивачка має право належним чином оформити право власності (користування) на зазначену земельну ділянку.

Як зазначалось раніше в ст. 392 ЦК ідеться про визнання права власності, яке не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності.

Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права приватної власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а саме: площа житлового будинку 158,6 м.кв., житлова площа 63,1 м.кв., (житловий будинок з мансардою, верандою, тамбуром та ґанком літер Г1Ж Мс г г1" складається з приміщень: І веранда; II тамбур; 1 - коридор, 2 - кухня, 3 -ванна, , 4 -туалет, 5,6- житлові кімнати, 7 сходи, 8 кімната, 9 комора, 10 житлова кімната, а також: погріб літер П, літня кухня літер Ж, ж; сарай літер В; теплиця літер 3; навіс літер Д; огорожі та споруди літер я, №1-3,4, І, II, гараж III загальною площею 37,4 м.кв.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна