Провадження № 6/761/894/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Притули Н.Г.,

при секретарі: Власенко В.С., Войновському О.І.,

за участі

представника заявника: ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 : ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_4 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування його тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України застосованого постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у вигляді заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що виконавче провадження № НОМЕР_3, в межах якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бандолою О.О. було подано подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа, завершено у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу за його заявою.

Крім того, як зазначає заявник, позивач більше не являється кредитором у даній справі, оскільки відступив своє право вимоги за зазначеним виконавчим листом ТОВ «Світ Фінансів», на підставі договору відступлення права вимоги від 15.09.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І.

Також Позивач надав Відповідачу заяву від 15 вересня 2025 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І, за реєстровим номером 925, про відсутність претензій та будь-яких майнових, в тому числі грошових, вимог до Відповідача.

В подальшому, ТОВ «Світ Фінансів» відступило право вимоги за зазначеним виконавчим листом ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на підставі договору відступлення права вимоги від 15.09.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І..

У свою чергу, ОСОБА_2 та Відповідач, уклали між собою договір про порядок погашення боргу згідно виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/27515/13-ц від 20.07.2018 року.

Станом на день звернення до суду із заявою, примусове стягнення з Відповідача на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/27515/13-ц відсутнє, відомості про Відповідача з реєстру боржників виключені.

У Позивача та приватного виконавця відсутні вимоги або претензії до Відповідача, що підтверджується їх заявами. Таким чином, підстави для застосування до Відповідача тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 та приватний виконавець не заперечували проти задоволення заяви.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання.

Неявка в судове засідання представників учасників судового процесу не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши подану заяву, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява ОСОБА_4 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_4 (заявник) був боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 761/27515/13-ц, виданого 20.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» стягнуто заборгованість за Договором №Б249-1 купівлі-продажу цінних паперів від 18.03.2011 року в сумі 2 139 000 гривень 00 копійок, пеню в сумі 3 084 350 гривень 09 копійок, 3% річних в сумі 363 220 гривень 00 копійок, інфляційну складову в сумі 2 169 782 гривні 45 копійок та 3 441,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2023 року (справа №761/27515/13) подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 - задоволено. Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України, до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року у цивільній справі №761/27515/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» заборгованості за Договором купівлі-продажу цінних паперів №Б249-1 від 18 березня 2011 року у розмірі 2 139 000 грн, пені в сумі 3 084 350,09 грн, 3% річних у розмірі 363 220 грн, інфляційної складової в сумі 2 169 782,45 грн та 3 441 грн судового збору.

15.09.2025 року приватним виконавцем Бандолою О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 та припинено всі обтяження відносно боржника.

У свою чергу, Позивачем відступлено право вимоги за виконавчим листом № 761/27515/13-ц, виданим 20.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва на користь ТОВ «Світ Фінансів», що підтверджується договором відступлення права вимоги від 15.09.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І., розрахунком заборгованості, який є додатком № 1 до договору, додатковою угодою № 1 від 15.09.2025 року, додатковою угодою № 2 від 15.09.2025 року та актом приймання-передачі документації від 18.09.2025 року, відповідно до якого ТОВ «Світ Фінансів» отримало оригінал виконавчого листа № 761/27515/13-ц, виданого 20.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва. Розрахунок за вказаним договором підтверджено платіжною інструкцією № 4558 від 15.09.2025 року, на якій наявна відмітка банку про її виконання.

Крім того, відповідно до заяви Позивача від 15.09.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І, за реєстровим номером 925, у Позивача відсутні претензії та будь-які майнові, в тому числі грошові, вимоги до ОСОБА_4 .

В подальшому, ТОВ «Світ Фінансів» відступило право вимоги за виконавчим листом № 761/27515/13-ц, виданим 20.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва на користь ОСОБА_2 , що підтверджується договором відступлення права вимоги від 15.09.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І., розрахунком заборгованості, який є додатком № 1 до договору, додатковою угодою № 1 від 15.09.2025 року та актом приймання-передачі документації від 18.09.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала оригінал виконавчого листа № 761/27515/13-ц, виданого 20.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва. Розрахунок за вказаним договором підтверджено платіжною інструкцією № 1433 від 15.09.2025 року, на якій наявна відмітка банку про її виконання.

Судом встановлено, що заявником виконано рішення суду та погашено заборгованість, визначену виконавчим листом № 761/27515/13-ц, виданим 20.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва, що підтверджується договором про реструктуризацію погашення заборгованості від 22 вересня 2025 року, укладеним з ОСОБА_2 , актами приймання - передачі грошових коштів від 20.10.2025 року та 07.11.2025 року та додатковою угодою до договору від 07.11.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів необхідно пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдане лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте, навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим з самого початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 р. передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі зазначеного вище суд вважає, що наразі відсутні правові підстави подальшого обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі території України, і тому тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, застосоване постановою Київського апеляційного суду у справі № 761/27515/13 від 04 квітня 2023 року у вигляді заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України, слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини, ч.1 ст. 8, ст. 33, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. ст.ст. 259-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, застосоване Постановою Київського апеляційного суду у справі № 761/27515/13 від 04 квітня 2023 року у вигляді заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Г.Притула