Справа №461/7941/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

з участю: секретаря судового засідання Салика С.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з червня 2025 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 , який зареєструвано 13.10.2018 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблений актовий запис №5151. У шлюбі народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними розірвано 18.06.2025 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а Відповідач, останнім часом, з 2025 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн на місяць або в 1/4 від суми доходу.

Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року матеріали позовної заяви залишено без руху.

09 жовтня 2025 року від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання.

31 жовтня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Ружицької О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимоги позивача не відповідають нормам закону, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також зазначає, що відповідач до розірвання шлюбу, так і після сплачував в добровільному порядку кошти позивачу на утримання їхнього сина, що підтверджується квитанціями (копії яких додаються). Також додає, що відповідач 17.09.2025 року потрапив у ДТП, внаслідок чого він отримав травми (копія висновку від 22.09.2025 спеціаліста додається), тому станом на 28.10.2025 року ОСОБА_3 є безробітнім, потребує тривалого лікування. Окрім того, відповідач усвідомлює свій обов`язок щодо утримання сина, вважає, що виконує належним чином і буде виконувати і в подальшому. У зв`язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви позивачем.

12 листопада 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій із аргументами, вказаними у відзиві на позовну заяву, не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що ОСОБА_4 проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується, зокрема, довідками про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, які знаходяться у матеріалах справи. З жовтня 2024 року ОСОБА_3 не проживає разом з сином та не бере участі у його вихованні. Водночас ОСОБА_2 забезпечує для сина належні житлові умови, якісне медичне обслуговування, а також його фізичний та культурний розвиток, а відтак виконує свій обов`язок щодо утримання дитини. ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 17 вересня 2025 року. Дана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок необережних дій самого відповідача, а саме: ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи незареєстрованим електроскутером Kucerin при зміні напрямку руху, а саме при повороті ліворуч, не переконався у безпеці, не надав перевагу у русі автомобілю Land Rover NLI12VK, який рухався у попутному напрямку та здійснив зіткнення із вказаним транспортним засобом. Вказане підтверджується постановою Основ`янського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2025 року у справі №646/9647/25, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому відповідно до наданої відповідачем медичної документації 22 вересня 2025 року останнього виписано з лікарні з рекомендацією контрольного огляду за 1 місяць. Більше того, твердження представника відповідача про те, що всі заощадженні кошти з 17 вересня 2025 року йдуть на лікування та медичні препарати не підкріплене жодними доказами, окрім слів самого відповідача. Зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, має у власності дві квартири, не надав беззаперечних доказів того, що є тимчасово непрацездатним та не може отримувати дохід, крім того відповідно до положень законодавства він зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя. Відтак вважає, що докази того, що відповідач не має можливості чи не здатен допомагати сину, в матеріалах справи відсутні. Твердження представника відповідача про те, що позивач не наводить обставин, що впливають на неможливість працювати та отримувати кошти для забезпечення дитини є безпідставним, оскільки, як вже зазначалося вище, остання забезпечує сина, створює для нього належні житлові умови і т.д.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, оскільки просила проводити розгляд справи у її відсутності. Позивні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Ружицька О.В. позовні вимоги визнала частково, з підстав викладених у відзиві на позов. Просила суд позов задоволити частково.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Ружицької О.В., дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд встановив, що у шлюбі в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 . 18 червня 2025 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується рішенням Основ`янського районного суду м. Харкова №646/3960/25. Син проживає разом з позивачем.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів судом враховуються, передбачені ст.182 СК України обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, визнав частково позов, суд вважає, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 25 вересня 2025 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини вимог слід відмовити у зв`язку із недоведеністю доходів відповідача, які б надавали йому можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, ст.cт. 180-182, 184, 192 СК України, керуючись ст.ст. 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів, - задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий суддя: Романюк В.Ф.