РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 293/1155/25

Провадження № 2/293/707/2025

04 грудня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором

УСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 у розмірі 34 029,13 грн, з яких::

10647,74 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту);

10545,18 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги;

12836,21 грн - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014- RO-82-65874317 від 22.10.2020.

01.10.2025 суд, у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 1842556 від 01.10.2025 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 02.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 30.10.2025.

Ухвалою від 30.10.2025, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд відклав розгляд справи на 04.12.2025.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-65874317від 22.10.2020 (далі договір, кредитний договір), укладеного між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та ОСОБА_1 (відповідач).

Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з поверення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 34029,13 грн, з яких: 10647,74 грн - заборгованість по тілу кредиту; 23381,39грн заборгованість за нарахованим процентами.

30.11.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладений договір про відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до умов якого Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020.

10.01.2023 між ТОВ "Вердик Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладений договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ "Коллект Центр" набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020.

Отже позивач доводить, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 в сумі 34029,13 грн.

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість за кредитом не погасив.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив. У прохальній частині позову позивач просить здійснювати розгляд справи у відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.4 зворотна сторона).

Відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Виклик відповідача до суду здійснювався судом шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Однак, на адресу суду повернулась судова повістка про виклик відповідача до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.59,60).

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та, зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, занесена до протоколу судового засідання від 04.12.2025.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

У судовому засіданні від 04.12.2025,відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд підписав рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.10.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 (відповідач) укладена заява-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-65874317 (а.с.16-17).

Договір сторонами підписаний електронними підписами.

Відповідно до погоджених умов договору банк відкриває поточний рахунок "для виплат" № НОМЕР_1 в гривні на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів кредиту згідно цієї заяви-договору, а також внесення клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення кредиту. Будь-які інші, не передбачені цим пунктом заяви-договору, операції за поточним рахунком не здійснюються та банк відмовляє в прийнятті документів на їх виконання (п.1.1. договору).

За умовами договору з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 10 647,74 гривень, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. В залежності від операційної моделі банку, надання кредиту може здійснюватися в один із наступних способів: кредит надається шляхом: зарахування коштів кредиту на поточний рахунок клієнта, зазначений у пункті 1.1. заяви-договору. Клієнт доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів з поточного рахунку у визначеній підпунктом 1.2.1.1. підпункту 1.2.1. пункту 1.2. заяви-договору сумі на картковий рахунок за реквізитами емітованої до нього платіжної картки НОМЕР_2 ; зарахування коштів кредиту на платіжну картку з наступним відображенням операції надання кредиту на платіжну картку через поточний рахунок в дату надання кредиту (у разі його надання в операційний час) або на наступний операційний день (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу (п.1.2. договору).

Згідно із п.1.2.1. договору кредит надається з метою: придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 9 500,00 гривень гривень; оплати Клієнтом страхового платежу в розмірі 1 047,74 гривень гривень на користь ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя", ліцензія серії АВ N2-183242 від 05.10.2009, страховим посередником якого виступає банк.

Відповідно до умов договору строк кредиту 72 місяці з 22.10.2020 (дата надання кредиту) по 22.10.2016 (дата повного погашення кредиту (п.1.2.2 договору).

Проценти за користування кредитом - процентна ставка фіксована і становить: на період з 22.10.2020 по 22.10.2020 (включно) складає 44,90% річних. Процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 44,90% річних, без укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору (п.1.2.3. договору).

Проценти сплачуються клієнтом у визначену Графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у Графіку, і розраховуються виходячи з процентної ставки, передбаченої підпунктом 1.2.3. пункту 1.2. заяви-договору. Проценти нараховуються щомісяця на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або з наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт (п.п.2.1. договору).

Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 22 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. Дата та сума переказу коштів з карткового рахунку на поточний рахунок - з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає банку здійснювати 17 числа кожного місяця договірне списання коштів з карткового рахунку на поточний рахунок в сумі 428,86 гривень, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно Графіку (п.п.1.2.4. договору).

Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів. Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту, у визначену підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. Заяви-Договору дату (п.п.2.2. договору).

Відповідно до п.4.2. договору клієнт підтверджує, що перед підписанням заяви-Договру вн повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується підписом клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого ередиту "Кредит готівкою", та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана клієнту інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.

Згідно із графіком платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг), що є додатком №1 до договору визначено дату платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, суму платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту , проценти за користування кредитом, платежі за додаткові та супутні послуги, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (а.с.18-19).

Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування "Кредит готівкою" (а.с.19/зворотна сторона/-20) визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту.

На підтвердження умов укладеного договору про надання кредиту позивач також додає заяву №014-RO-82-65874317 до договору добровільного страхування життя №РБ1704-г від 12.06.2020, укладеної 22.10.2020 (а.с.21-22).

Відповідно до виписки по рахунку за період 22.10.2020-30.11.2021 (а.с.23-25) ОСОБА_1 від 22.10.2020 здійснений переказ кредитних коштів у розмірі 10647,74 грн, якими останній користувався.

Згідно із розрахунком заборгованості, сформованим перевісним кредитором від 30.11.2021 за кредитним договором №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 загальна заборгованість за кредитним договором становить 15 875,06 грн, з яких: 10 647,74 грн тіло кредиту; 5 227,32 грн заборгованість за процентами (а.с.25/зворотна сторона/-26).

30.11.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладений договір про відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до умов якого Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 (а.с.30-32).

10.01.2023 між ТОВ "Вердик Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладений договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за умовами якого ТОВ "Коллект Центр" набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 (а.с.36-39).

Про перехід та набуття таких прав вимоги заборгованості за кредитним договором до відповідача, окрім договорів про відступлення прав вимоги позивач додає копію платіжного доручення №306770027 від 30.11.2021 з оплати за договором відступлення прав вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 (а.с.33), копію реєстру боржників від 15.12.2021 до договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 (а.с.33/зворотна сторона/-35), копію реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а.с.6,40-41).

Так, відповідно до реєстру боржників від 15.12.2021 до договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" право вимоги за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 до ОСОБА_1 у розмірі 15 875,06 грн, з яких 10 647,74 грн заборгованість по основному боргу; 5 227,32 грн заборгованість за відсотками (а.с.35).

Відповідно до копії реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відступило на користь Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" право вимоги за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 до ОСОБА_1 у розмірі 21 192,92 грн, з яких 10 647,74 грн заборгованість по основному боргу; 10 545,18 грн заборгованість по відсоткам (а.с.6, 40-41).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, сформованим ТОВ "Вердикт Капітал" станом на 10.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 (відповідач) за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 становить у розмірі 21 192,92 грн, з яких 10 647,74 грн заборгованість по основному боргу; 5 227,32 грн заборгованість по відсоткам на дату відступлення прав вимоги /30.11.2020/; 5 317,86 грн - заборгованість по відсоткам станом на дату розрахунку/10.01.2023/ (а.с.27).

Згідно із розрахунком заборгованості, сформованого позивачем заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Коллект Центр" станом на 26.09.2025 за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 становить у розмірі 34 160,11 грн, з яких: 10 647,74 грн за тілом кредиту; 23 512,37 грн заборгованість за відсотками (а.с.29).

Позивач зазначає, що в порушення умов договору про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, яка підлягає до стягнення у заявленому позивачем розмірі - 34 029,13 грн, з яких: 10 647,74 грн заборгованість за тілом кредиту; 23 381,39 грн заборгованість по відсотках (10545,18 грн /заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги/;12 836,21 грн /заборгованість за нарахованими процентами на дату розрахунку заборгованості/ (а.с.3).

Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором про надання кредиту, особою, яка набула таке право відновідно до договору відступлення прав вимоги.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором у договорі визнає та погоджується на запропоновані умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Отже, підписання договору про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 свідчить про те, що ОСОБА_1 (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні такого договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Договір сторонами укладений в електронному вигляді та підписаний електронними підписами.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Отже, кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Також, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору про надання кредиту був ознайомлений, підписав такий договір, однак умови договору виконував не належним чином.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем не спростовано та станом на день вирішення спору в суді матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за договором про надання кредиту перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (позивач).

Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №014-RO-82-65874317 від 22.10.2020 підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості, за яким станом на 26.09.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за заявленими вимогами становить у розмірі 34 029,13 грн, з яких: 10647,74 грн заборгованість за тілом кредиту; 23381,39 грн заборгованість по відсотках.

На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем не сплатив та відповідних доказів до суду не подав.

В ході вирішення спору відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подачу відзиву не скористався, фактичних обставин справи не оспорив та правомірність розрахунку не спростував, як і не надав контрозрахунку заборгованості.

З урахуванням наведених норм закону та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, розрахунок вимог є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача на правову допомогу у розмірі 13 000,00 грн, суд зазначає таке.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі строна зробила про це відповідну заяву (ст. 141 ЦПК України).

Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ЦПК України).

Верховний Суд у свої постановах неодноразово робив висновки щодо переліку тих чи інших документів для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг. Такий перелік відповідно не є вичерпним.

Отже, з аналізу викладеного слідує, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, на підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, копію прайс-листа за видами та цінами послуг (а.с.12/зворотна сторона/-13); копію заявки на надання юридичної допомоги №2185 від 01.08.2025 (а.с. 14); копію витягу з акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 (а.с.15).

Таким чином, у справі, що розглядається позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги.

Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Заразом, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При ухваленні рішення суд, відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", крім вимог національного законодавства керується також практикою ЄСПЛ.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд уважає, що розмір правової допомоги за оплату наданих послуг, визначений стороною позивача є завищеним, позаяк заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 13 000 грн є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову. Водночас суд ураховує, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, адвокат як представник позивача не приймав участь в судовому засіданні.

Отже, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви щодо стягнення понесених позивачем витрат за надання правової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 грн. Саме така сума відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (адреса: вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, м.Київ, 01133, )

- 10 647,74 грн заборгованість за тілом кредиту;

- 23 381,39 грн заборгованість за процентами;

- 2 422,40 грн судового збору;

- 6500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (адреса: вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, м.Київ, 01133, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Повне рішення складено 08.12.2025.

Суддя Людмила ЛОСЬ