Провадження № 2/932/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Христюк М. В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: адвокат Миронова В. В.,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації частки вартості спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації частки вартості спільного майна подружжя в обґрунтування якого вказав, що з відповідачем позивач перебувв у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2017. На момент подання позову, відносини між ними фактично припинені, разом не проживали, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2025 за позовом ОСОБА_2 , їх шлюбу розірваний. Під час шлюбу, 03.10.2023 був придбаний автомобіль «VOLKSWAGEN ATLAS», рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (WIN): НОМЕР_2 , що належав їм на праві спільної сумісної власності, вказаний автомобіль був зареєстрований за відповідачем. У грудні 2024 позивач дізнався, що відповідач без його згоди цей автомобіль продала 3-м особам. Відповідач не повідомила про сам факт продажу та передала половину отриманих коштів за продаж автомобіля. Таким чином, частка вартості автомобіля підлягає компенсації. Оскільки сервісним центром МВС було відмовлено у наданні інформації про вартість вказаного автомобіля, то позивачем розрахована його вартість на підставі середніх ринкових цін, а саме 22000 доларів США, половина від цієї суми за курсом НБУ 41,855 становить 460405,00 грн, яку просить стягнути з відповідача та судовий збір.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Сторони до судового засідання не з`явилися з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому ЦПК України.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позові наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 10.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд справи по суті 10.04.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою судді від 09.06.2025, у зв`язку з увільненням судді ОСОБА_3 від роботи, справа була прийнята до провадження та позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою судді від 11.06.2025, справа, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, призначена до розгляду по суті на 22.08.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 24.06.2017 між сторонами зареєстрований шлюб Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькой областях від 13.12.2024, транспортний засіб «VOLKSWAGEN ATLAS», рік випуску 2018, об`єм двигуна: 3597 см3, ідентифікаційний номер (WIN): НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 1249/2023/4085087 від 03.10.2023, зареєстровано за відповідачем. 10.12.2024 зазначений автомобіль на підставі акту огляду від 07.12.2024, договору комісії № 7748 від 06.12.2024, договору купівлі-продажу укладеному у СГ № 7748 від 07.12.2024 (ФОП ОСОБА_4 ), перереєстровано на нового власника ОСОБА_5 . Щодо надання інформації про вартість транспортного засобу, копій документів відмовлено.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2025, яке набрало чинності 22.02.2025, шлюб між сторонами розірвано.

V. Оцінка суду

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За змістом ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

За змістом ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Судом встановлено, що спірне майно набуте сторонами під час шлюбу. Відсутність відомостей про те, що спірне майно є особистою приватною власністю відповідача не дає підстав вважати, що таке майно належить виключно відповідачу, оскільки докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі відсутні. Також суд приймає встановлену позивачем вартість спірного автомобіля виходячи з роздруківок інтернет-ресурсів з продажу автомобілів та відсутності інших доказів його ринкової вартості.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача належить задовольнити, визнавши автомобіль їх спільним з відповідачем майном, а також у порядку поділу спільної сумісної власності майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію замість його частки у праві сумісної власності на автомобіль.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 3683,24 грн.

На підставі ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст. 358, 364, 368, 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 133, 141, 259, 265, 280-282, 288, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення компенсації частки вартості спільного майна подружжя, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість його частки у праві сумісної власності на автомобіль «VOLKSWAGEN ATLAS», рік випуску 2018, об`єм двигуна: 3597 см3, ідентифікаційний номер (WIN): 1V2DR2CA2GC553495 в сумі 460405 (чотириста шістдесят тисяч чотириста п`ять),00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3683 (три тисячі шістсот вісімдесят три),24 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Шевченківським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.11.2025.

Суддя І. В. Петунін