Провадження № 4-с/524/36/25
У Х В А Л А

про задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця

01.12.2025 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,стягувач АТ «Полтаваобленерго», -

УСТАНОВИВ:

19.11.2025 року адвокат Маханькова І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до судуз вказаною скаргою, у якій просить поновити строк на подання скарги, визнати протиправною бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та зобов`язати Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 237857 від 28.09.2005, реєстраційний номер обтяження № 2463573 від 06.10.2005.

В обґрунтування скарги зазначає, що на примусовому виконанні у Автозаводському відділі виконавчої служби Кременчуцького МУЮ перебував виконавчий лист № 2-3634, виданий 21.12.2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КФ ВАТ "Полтаваобленерго" боргу у сумі 813,04 грн. Постановою державного виконавця Кібкало А.В. з метою забезпечення виконання виконавчого листа № 2-3634 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 ; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 . Автозаводським ВДВС повідомлено про відсутність в системі виконавчих проваджень виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 як боржника для забезпечення виконання якого накладено арешт постановою АА № 237857 від 28.09.2005 та роз`яснено про можливість звернутися до суду з даного питання. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Не зняття арешту з майна при вище встановлених обставинах є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право скаржника підлягає захисту шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження зняти арешт з нерухомого майна скаржника.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Маханькова І.О. просить розглянути скаргу без участі скаржника та її представника.

Представник стягувача АТ «Полтаватеплоенерго» Сенчук А.О. просить розглянути скаргу без участі представника.

Представник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не зявився.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріли скарги, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Автозаводському відділі виконавчої служби Кременчуцького МУЮ перебував виконавчий лист від 21.12.2004 № 2-3634, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь КФ ВАТ "Полтаваобленерго" боргу в сумі 813,04 грн.

28.09.2005 постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: цілу квартиру АДРЕСА_1 ; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 .

08.07.2025 року скаржник звернулась до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області із заявою про зняття арешту з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , накладеного постановою від 28.09.2005 серії АА№237857.

Стягувач АТ «Полтаватеплоенерго» листом від 17.01.2024 року № 24 повідомив державного виконавця, що в провадженні відділу знаходився на виконанні судовий наказ № 2-3634 про стягнення з ОСОБА_1 на корись АТ «Полтаватеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та судового збору. Станом на 17.01.2024 року заборгованість за послуги з теплопостачання та судовий збір сплачено боржником в повному обсязі. Просили зняти всі обмеження, які застосовано під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

Листом Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.07.2025 повідомлено скаржника, що відповідно до перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено відсутність в системі виконавчих проваджень виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , як боржника для забезпечення виконання якого накладено арешт постановою АА № 237857 від 28.09.2005. Враховуючи відсутність виконавчого провадження, як в паперовому так і в електронному вигляді роз`яснено про можливість звернутися до суду з даного питання у відповідності до ч. 5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), боржник як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Щодо строку звернення з вказаною скаргою, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що скаржник звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просила визнати неправомірною бездіяльність, яка полягає у не знятті арешту з майна боржника.

Суд зазначає, що бездіяльність державного виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням. Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває і надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у разі: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Таким чином, суд вважає, що строк для звернення до суду скаржником з вказаною скаргою пропущений не був.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV), чинного на час повернення виконавчого документу стягувачу, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини другої статті 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Частиною першою статті 6 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 зазначеного Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону № 606-XIV, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Аналіз правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Частиною першою статті 30 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 50 Закону № 606-XIV, яка, зокрема, передбачає зняття арешту з майна боржника.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21) зазначено, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, встановивши відсутність виконавчих проваджень щодо виконання виконавчого листа № 2-3634 та враховуючи те, що стягувачем АТ «Полтаваобленерго» повідомлено, що заборгованість за послуги з теплопостачання та судовий збір сплачено боржником в повному обсязі, суд приходить до висновку про визнання неправомірною бездіяльності виконавчої служби та зняття арешту, накладеного на нерухоме майно ОСОБА_1 .

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,стягувач АТ «Полтаваобленерго» -задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язати Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 237857 від 28.09.2005, реєстраційний номер обтяження № 2463573 від 06.10.2005.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олена Предоляк