Справа № 129/4089/24
Провадження № 22-ц/801/2206/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 рокуСправа № 129/4089/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Берегового О.Ю., Ковальчука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» на заочне рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 липня 2025 року, ухвалене суддею Дєдовим С.М., в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Арагон» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Т Капітал» про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

встановив:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Арагон» (далі ТОВ «ФК «Арагон») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Т Капітал» (далі ТОВ «Т Капітал») заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуги з управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) у розмірі 21 002,18 грн.

В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Арагон» зазначило, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Квартал-авіа сервіс» (далі ТОВ «Квартал-авіа сервіс») здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов`язань з оплати спожитих житлово-комунальних послуг за період з 01 січня 2020 року по 24 жовтня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 21 002,18 грн.

24 жовтня 2024 року між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та ТОВ «ФК «Арагон» було укладено договір про надання послуг з факторингу №24/10.24, відповідно до якого ТОВ «Квартал-авіа сервіс» зобов`язалося за плату відступити позивачеві право грошової вимоги, що виникло на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідним правом грошової вимоги, що виникло на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та набуває всіх прав за них.

Позивач вказує, що відповідно до реєстру прав вимоги, який є невід`ємним додатком № 1 до вказаного договору про надання послуг факторингу, до нього перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 щодо оплати житлово-комунальних послуг у сумі 21 002,18 грн.

Крім того, 24 жовтня 2024 року між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги №24/10.24 за договором поруки №16/01-п від 16 січня 2024 року.

Оскільки відповідачу ОСОБА_1 надавалися послуги з управління будинком, з неї підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по оплаті за послуги управління багатоквартирним будинком у розмірі 21 002,18 грн, а оскільки ТОВ «Т Капітал» за договором поруки зобов`язалося відповідати за порушення зобов`язання ОСОБА_1 , вказана заборгованість підлягає стягненню з них обох у солідарному порядку.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ФК «Арагон» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У скарзі зазначає, що при зверненні до суду позивачем не було долучено доказів на підтвердження того, шо саме ОСОБА_1 є власником квартири, однак такі докази були надані у подальшому під час розгляду справи. Договір про надання послуг з факторингу №24/10.24 від 24 жовтня 2024 року не визнаний недійсним та не скасований в судовому порядку. На підтвердження заборгованості надано в повному обсязі докази наявності боргу, відповідач в свою чергу розрахунок заборгованості не спростував та власного не надав.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.45).

24 жовтня 2024 року між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та ТОВ «Арагон» укладено договір про надання послуг з факторингу №24/10.24, відповідно до умов п.1.1 якого ТОВ «Арагон» зобов`язується передати грошові кошти в сумі 19 000 гривень в розпорядження ТОВ «Квартал-авіа сервіс» за плату, а ТОВ «Квартал-авіа сервіс» зобов`язується відступити ТОВ «Арагон» своє право грошової вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за період з 01 січня 2020 року по 24 жовтня 2024 року в розмірі 21 002 гривень (а.с.16-20).

24 жовтня 2024 року між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та ТОВ «Арагон» підписано реєстр прав вимог, відповідно до якого сторони на виконання вказаного вище договору факторингу затвердили (уклали) цей реєстр прав вимог про наступне: боржник ОСОБА_1 ; об`єкт кв. АДРЕСА_3 ; сума заборгованості 21 002,18 грн; пероід, за який нарахована заборгованість з 01 січня 2020 року по 24 жовтня 2024 року; підстава виникнення заборгованості ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (а.с.21).

Також 24 жовтня 2024 року між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та ТОВ «Арагон» укладено договір відступлення права вимоги №24/10.24 за договором поруки №16/01-п від 16 січня 2024 року.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору відступлення права вимоги, ТОВ «Квартал-авіа сервіс» передає, а ТОВ «Арагон» приймає всі права за договором поруки №16/01-п від 16 січня 2024 року, з усіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін, та доповненнями до вказаного договору, тощо, що є невід`ємними його частинами, що укладений між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та поручителем ТОВ «Т Капітал», в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , як власниці кв. АДРЕСА_2 , що знаходиться в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з п. 1.2 вказаного договору, передача прав за договором поруки здійснюється у зв`язку з переходом до ТОВ «Арагон» права вимоги на борг, що виник на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до договору про надання послуг з факторингу №24/10.24 від 24 жовтня 2024 року, що укладений між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та ТОВ «Арагон» (а.с.12-13).

24 жовтня 2024 року ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та ТОВ «Арагон» підписали акт приймання-передачі, яким сторони підтвердили факт прийняття новим кредитором договору поруки №16/01-п від 16 січня 2024 року (а.с.14).

На підставі вказаних документів ТОВ «ФК «Арагон» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ТОВ «Т Капітал» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у загальному розмірі 21 002,18 грн.

Стаття 512 ЦК України визначає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Згідно положень ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

За змістом укладеного договору факторингу, ТОВ «Квартал-авіа сервіс» відступило ТОВ «Арагон» своє право грошової вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За змістом частини четвертої цієї статті, структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Під виконавцем комунальної послуги у даному законі розуміється суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як зазначило ТОВ «ФК «Арагон» у позовній заяві, обслуговування, утримання та експлуатацію будинку АДРЕСА_1 здійснює ТОВ «Квартал-авіа сервіс».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. 76-79 ЦПК України).

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази дійшов висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Арагон» не доведено обставин того, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , а також того, що ТОВ «Квартал-авіа сервіс» здійснювало обслуговування, утримання та експлуатацію цієї квартири у період з 01 січня 2020 року по 24 жовтня 2024 року і надавало відповідачу ОСОБА_1 житлово-комунальні послуги загальною вартістю 21 002,18 грн.

А тому, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами своє право вимагати стягнення із відповідачів солідарно заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, суд відмовив у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам права, які регулюють спірні правовідносини.

Як зазначає ТОВ «ФК «Арагон» в апеляційній скарзі, договір про надання послуг з факторингу №24/10.24 від 24 жовтня 2024 року не визнаний недійсним та не скасований в судовому порядку і додані до позовної заяви докази у їх сукупності підтверджують розмір заборгованості.

Разом з тим, з наведених вище норм випливає, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, згідно з якою відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Також колегією суддів враховується правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 905/635/18, відповідно до якої у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора.

Обов`язковим аспектом щодо дійсності вимоги є підставність виникнення вимоги (стаття 11 ЦК України), як елементу зобов`язального правовідношення (стаття 502 ЦК України) на момент відступлення та підтвердження вимоги відповідними доказами. Дійсною для передачі також є вимога, яка виникла, але строк виконання цієї вимоги ще не настав.

За відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту того, що ТОВ «Квартал-авіа сервіс» є виконавцем комунальної послуги згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним між ним та відповідачем ОСОБА_1 , не представляється за можливе перевірити дійсність вимоги на момент її відступлення.

Крім того, у матеріалах справи відсутній договір поруки №16/01 від 16 січня 2024 року, укладений між ТОВ «Квартал-авіа сервіс» та відповідачем ТОВ «Т Капітал», який би підтверджував, що останнє взяло на себе обв`язок перед кредитором виконати обов`язок ОСОБА_1 , як боржника, у разі невиконання його останньою.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги з приводу непросування відповідачем розрахунку заборгованості та ненадання власного, оскільки поштова кореспонденція повертається на адресу суду із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терму зберігання».

У рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Обов`язок доказування і подання доказів надання послуг з управління багатоквартирним будинком покладається на позивача відповідно до правил статей 81, 83 ЦПК України (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 27 березня 2023 року у справі №920/1343/21).

Хоча висновок суду першої інстанції щодо недоведення факту належності ОСОБА_1 на праві власності квартири і не відповідає обставинам справи, так як після відкриття провадження у справі позивачем було надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підтвердження вказаної обставини (а.с.45), однак, вказаний недолік не впливає на результат вирішення спору по суті.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом не впливають на висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування рішення суду із ухваленням нового про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» залишити без задоволення.

Заочне рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.В. Ковальчук