Номер провадження: 22-ц/813/6238/25
Справа № 501/3279/24
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс», відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2025 року, ухвалене Іллічівським міським судом Одеської області у складі: судді Смирнова В.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , та споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються позивачем.

Між позивачем та відповідачем встановилися договірні відносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії, шляхом укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії.

В період з листопада 2023 року по червень 2024 року відповідачу, відповідно до наказу ТОВ «ДП Моноліт Сервіс» від 17.11.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024», надавалися послуги з постачання теплової енергії.

Проте, відповідач не здійснює оплату за надані послуги, заборгованість за період з листопада 2023 року по червень 2024 року складає 5479,35 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 у розмірі 5479,35 грн.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2025 року позовну заяву ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 року у сумі 5479,35 грн та судовий збір у сумі 3028 грн.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2025 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2025 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводами апеляційної скарги є те, що з моменту заснування ОСББ «Радісна двадцять один» у грудні 2021 року співвласники не приймали будь-яких рішень щодо організації договірних відносин з теплопостачальною організацією на підставі індивідуальних договорів, починаючи з 2022 року теплопостачання будинку здійснювалося ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» на підставі Договору з постачання теплової енергії № 22 від 30.12.2021 укладеного з ОСББ «Радісна двадцять один».

Вказує, що 19.12.2023, 19.02.2024 та 19.03.2024 ОСББ «Радісна двадцять один» оплачувались обсяги постановленої до будинку АДРЕСА_2 теплової енергії шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» у розмір 164244,67 грн, в період часу з листопада 2023 року по червень 2024 року споживачем сплачувалася вартість комунальних послуг безпосередньо на рахунок Об`єднання, що підтверджується платіжними інструкціями.

Матеріали справи не містять будь-якого договору, за умовами якого відбулося нарахування боргових зобов`язань, та не досліджувалося питання змісту договірних правовідносин, що виключає правомірність покладання на споживача договірних зобов`язань.

Суд залишив поза увагою той факт, що позивачем не було доведено до споживача наміру побудови правовідносин з постачання теплової енергії на підставі типового індивідуального договору, як й не доведено до відома споживача усі істотні умови такого договору.

Наявне в матеріалах справи публічне оголошення ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» не є належним та допустимим доказом інформування потенційних споживачів будинку АДРЕСА_2 про намір побудови правовідносин з постачання теплової енергії на підставі Типового договору.

В постанові Одеського апеляційного суду від 22.08.2025 по справі 522/6341/22 вказано, що саме наявність заяви-приєднання з боку споживача є підтвердженням прояву волі останнього та необхідною умовою для укладання типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Позивачем нараховується подвійна абонентська плата, невірно визначено вартість опалення за 1 кв.м опалювальної площі в розмірі 4,18 грн, тоді як повинен бути 3,62 грн, при ухвалені рішення суд першої інстанції посилався на накази позивача, якими охоплюється період з листопада 2023 по березень 2024 року, отже не обґрунтовано розмір позовних вимог за період з квітня 2024 року по червень 2024 року.

Вказує, що згідно з Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого КП «БТІ» ЧМР від 05.11.2018 до складу загальної площі квартири 78,50 кв.м, входить балкон площею -1,2 кв.м, а отже опалювальна площа квартири становить 77,3 кв.м.

Крім того, позивачем у ненормативний спосіб розподіляється загальний обсяг спожитої енергії багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 , що, на думку скаржника, призвело до неправильного розрахунку і за вказаним позовом до відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» в особі свого представника Суворової І.О. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Вказує, що надані позивачем Акти свідчать про факт постачання теплової енергії за відповідною адресою. Скаржник не вчиняв жодних дій, передбачених законодавством та договором, у разі надання послуги неналежної якості: не складав акт-претензію, не надавав показників засобів обліку, не повідомляв постачальника про наявність будь-яких технічних чи якісних проблем, що свідчить про фактичне прийняття наданої послуги.

Щодо оплати здійсненої ОСББ «Радісна двадцять один» на рахунок ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» вказує, що на рахунок ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» надходили кошти від ОСББ «Радісна двадцять один», які були повернуті відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 21.12.2023, від 29.12.2023, від 24.01.2024, від 29.02.2024, від 08.04.2024. Між ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» та ОСББ «Радісна двадцять один» були відсутні жодні юридичні домовленості стосовно формату співпраці як з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та колективним споживачем.

Питання формування тарифу, економічної обґрунтованості вважає таким, що не має розглядатися в даній справі, оскільки такий затверджений Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради № 308 від 24.10.2023 та визнаний економічно обґрунтованим.

Нарахування опалення п`яти квартир у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється виключно за показаннями встановлених у їх приміщеннях приладів-розподілювачів теплової енергії, що узгоджується з положеннями ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 5479,35 грн, тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 5479,35 грн, суд виходив з того, що відповідачу були надані послуги з постачання теплової енергії в квартиру АДРЕСА_1 , за отримані послуги відповідач плату не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем суду доказами, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Нормами ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 78.5 кв.м, житлова 46,7 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 4).

ТОВ «ДП Моноліт Сервіс» є виробником теплової енергії, що підтверджується ліцензією (а.с. 10).

Наказом ТОВ «ДП «Моноліт Сервіс» від 01.11.2023 № 7 з 01.11.2023 введено в дію тарифи на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії в будинках, котрі обслуговуються ТОВ «ДП Монліт-Сервіс» за адресами, зокрема вул. Радісна, 21, АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Наказом ТОВ «ДП «Моноліт Сервіс» від 01.11.2023 № 8/п, встановлено з 01.11.2023 ціну за абонентське обслуговування в розмірі 38,07 грн на одного абонента в місяць, в будинках котрі обслуговуються ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» за адресами, зокрема, вул. Радісна, 21, АДРЕСА_2 (а.с. 15)

Наказом ТОВ «ДП «Моноліт Сервіс» від 17.11.2023 № 9/п вважати 17.11.2023 початком опалювального періоду в будинках 9 мікрорайону, котрі обслуговуються ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» за адресами, зокрема, АДРЕСА_3 . (а.с. 16).

Наказами ТОВ «ДП «Моноліт Сервіс» від 30.11.2023 № 10/п (а.с. 18), від 31.12.2023 № 11/п (а.с. 20), від 31.01.2024 № 1/п (а.с. 23), від 29.02.2024 № 2/п (а.с. 26), від 31.03.2024 № 3/п (а.с. 28) затверджено вартість спожитої енергії 1 кв.м опалювальної площі: у листопаді 2023, відповідно до здійснених розрахунків (додаток 1 до наказу) у наступному розмірі: АДРЕСА_2 вартість опалення 4,81 грн/м2; у грудні 2023 року - 9,38 грн/м2; у січні 2024 року у розмірі 10.37 грн/м2; у лютому 2024 року у розмірі 8,61 грн/м2; з березня 2024 року у розмірі 8,22 грн/м2.

За період з листопада 2023 року по червень 2024 року відповідачу надані послуги з постачання теплової енергії, однак внаслідок несплати за такі послуги, утворилась заборгованість у розмірі 5479,35 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 17).

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою КМУ № 1022 від 08.09.2021 року внесено зміни до Постанови Кабінету міністрів Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії № 830 від 21.08.2019 року, у тому числі, щодо публічних договорів приєднання.

Відповідно до ч. 5. ст. 13 Закону, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

29.09.2023 на офіційному веб-сайті Чорноморської міської територіальної громади опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії з ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс». Тобто цей договір є публічним договором приєднання.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання теплопостачання в житловому приміщенні відповідача в спірному періоді є підтвердженим та доведеним.

Таким чином, ці послуги у зазначений період надавалися позивачем, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до ТОВ «ДП «Моноліт-Сервіс» не звертався.

Пунктом 7 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг; плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до п. 32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі - Правила), плата, за послуги розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Згідно розрахунку заборгованості за опалення, особовий рахунок: НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , опалювальна площа 78,5 кв.м за період з листопада 2023 року по червень 2024 року загальний борг станом на 01.07.2024 року складає 5479,35 грн.

Цивільне судочинство здійснюється за засадах змагальності (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 стверджує, що розмір площі, за якою позивач здійснював обрахунок розміру наданих послуг, а саме 78,50 кв.м, не відповідає технічному паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого КП «БТІ» ЧМР від 05.11.2018 року, оскільки до складу загальної площі квартири 78,50 кв.м входить балкон площею 1,2 кв.м, у зв`язку з чим опалювальна площа квартири становить 77,3 кв.м.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 сповіщався судом першої інстанції про судове засідання, призначеного на 26.03.2025 шляхом направлення поштової кореспонденції, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 48-51), що не є належним сповіщенням сторони про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України наведене порушення судом норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення, оскільки справу (питання) розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (в разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Проте скаржник не обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, а тому підстави для скасування заочного рішення за наведених обставин відсутні.

Проте, наведене є підставою для залучення до матеріалів справи наданою відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення технічного паспорту на належну йому квартиру, та оцінки її судом в межах доводів апеляційної скарги, якими є невідповідність площі, на яку нараховано заборгованість.

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого КП «БТІ» ЧМР від 05.11.2018 року, квартира посімейного заселення розташована на 8 поверсі 12-поверхового з мезоніном будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 46,7 кв.м, у тому числі: 1 кімната - 16,2 кв.м; 2 кімната 13,1 кв.м; 3 кімната 17,4 кв.м; кухня 16,3 кв.м; санвузол 5,3 кв.м; коридор 5 кв.м; гардеробна 4 кв.м; квартира обладнана балконом (терасою) площею 1,2 кв.м; загальна площа квартири 78,5 кв.м (а.с. 77-80).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що визначив опалювальну та загальну площу квартири за допомогою замовленого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де було вказано, що площа квартири становить 78,5 кв.м. Іншої документації ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» не отримувало.

Колегія суддів вважає, слушними доводи скарги, що опалювальна площа квартири становить 77,3 кв.м, оскільки позивачем до загальної площі квартири 78,50 кв.м включено неопалювальний балкон площею 1,2 кв.м.

Враховуючи двоставкові тарифи на послуги з постачання теплової енергії, що встановлені рішенням Виконавчого комітету Одеського району Одеської області від 24.10.2023 року № 308, опалювальну площу квартири 77,3 кв.м та вартість спожитої енергії 1 кв.м опалювальної площі: у листопаді 2023 року 4,18 грн/м2 ; грудні 9,38 грн/м2; січні 2024 у розмірі 10,37 грн/м2; лютому 2024 у розмірі 8,61 грн/м2; за березень 2024 у розмірі 8,22 грн/м2, встановленими наказом по ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування та актами про обсяги спожитої теплової енергії будинку АДРЕСА_2 , розмір заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 року становить 5430,41 грн (4,18*77,3+9,38*77,3+10,37*77,3+8,61*77,3+8,22*77,3+2279,68 (постійна складова)).

Апеляційний суд вважає, що відповідачем не спростовано надання йому комунальних послуг ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс», також не надано доказів надання комунальних послуг неналежної якості, тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.

Колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за теплопостачання за період з листопада 2023 року по червень 2024 року у розмірі 5430,41 грн.

Доводи апеляційної скарги, що скаржником в період з листопада 2023 року по червень 2024 року сплачувалась вартість комунальних послуг безпосередньо на рахунок ОСББ «Радісна двадцять один», не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» та ОСББ «Радісна двадцять один» в зазначений період були відсутні договірні відносини.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні.

Згідно з частиною першою, пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, за подачу апеляційної скарги судовий збір підлягав 4542 грн.

Позов задоволено частково, що становить 99% (5479,35*100/5430,41) від загальної ціни позову, а отже з відповідача необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2997,72 гривень (3028*99%), за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 45,42 грн (4542*1%), тому шляхом взаємозарахування з відповідача на користь позивача належить до стягнення 2952,30 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2025 змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 року по червень 2024 року з 5479,35 грн до 5430,41 грн.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Моноліт-Сервіс» (, адреса: м. Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 48) судовий збір в розмірі 2952,30 грн

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного тексту постанови 02 грудня 2025 року

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький