У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії з ОСОБА_1 ,

встановив:

Представник заявника ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії у сумі 1654, 18 грн. за період з лютого 2019 року по квітень 2021 року.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У заяві про видачу судового наказу заявник вказує, що внаслідок невиконання вимог закону та умов договору про надання універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, та взятих на себе зобов`язань, у ОСОБА_1 перед ТОВ «Закарпаттяенергозбут» утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1654, 18 грн. за період з лютого 2019 року по квітень 2021 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, встановлено, що вимоги заявника про стягнення заборгованості стосуються періоду з листопада 2020 року по серпень 2025 року, тобто за межами позовної давності.

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні у боржника відсутня можливість заперечувати проти таких вимог на стадії розгляду та звернутися до суду із заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За таких обставин, у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Закарпаттяенергозбут» про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за спожиту електричну енергію необхідно відмовити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки з моменту виникнення у заявника права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Керуючись ст. 161, 163, 165, 166, 258-261, 353-355 ЦПК України, ст. 256, 257 ЦК України, суд

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії з ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов