Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/3657/25
Провадження №2/552/1887/25
РІШЕННЯ

і м е н е м у к р а ї н и

28.11.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві зазначив, що 03.12.2023 року між фізичною особою позичальником: ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 6080898, згідно з умовами якого відповідач отримав 23000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

28.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №106-МЛ.

Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 6080898 від 03.12.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.

Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 6080898 від 03.12.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 р.

Сума заборгованості відповідача становить 60875,48 грн., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 р. З них:

прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 16560 грн,

прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 42015,48 грн,

прострочена заборгованість за комісією становить 2300 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 6080898 від 03.12.2023 року в сумі: 60875,48 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 травня 2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися.

Відповідач надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив.

У відзиві зазначив, що позивач не надав належних та допустимих первинних документів, що беззаперечно підтверджують факт отримання Відповідачем грошових коштів.

В матеріалах справи відсутнє належне підтвердження, що саме Відповідач особисто підписував договір не надано ані відеозапису, ані електронного цифрового підпису, лише "одноразовий ідентифікатор", який може бути використаний сторонніми особами.

В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за управління кредиту.

Враховуючи, що фінансова установа не зазначила та не надала доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення п. 1.5.1 щодо встановлення комісії у розмірі 10% від суми кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У позовній заяві Позивач заявив вимогу про стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 42015,48 грн.

Згідно наданої виписки за особовим рахунком за кредитним договором 6080898 від 03.12.2023 року, станом на 28.05.2024 року на дату відступлення права вимоги були нараховані відсотки у розмірі 42015,48 грн., відсотки нараховувались позичальником ТОВ МІЛОАН за період з 04.12.2023 до 07.04.2024 року, всупереч змісту п. 1.3.2. договору яким вказано строк кредитування до 17.03.2024.

Також посилався на відсутність належного підтвердження правонаступництва. Перехід права вимоги оформлений формально, відсутній оригінал угоди між первісним кредитором і новим, не надано доказу передачі повного пакету документів, що підтверджують права та обов`язки.

В реєстрі боржників лише загальна інформація, не доведена індивідуалізація боргу щодо саме Відповідача.

Посилаючись на ці та інші обставини, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві, позивач надав відповідь на відзив, у якій просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Судове засідання в даній справі, в яке не з`явились сторони, судом було призначено на 24.11.2025 року.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення в даній справі складено 28 листопада 2025 року.

Тому датою ухвалення даного рішення судом зазначено 28 листопада 2025 року.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 6080898, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений пунктом 1.3. цього договору надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній в п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.

Згідно пункту 1.2. договору розмір (сума) кредиту 23000,00 грн.

Згідно пункту 1.3. договору строк кредиту 105 днів з 03.12.2023 року і складається з пільгового і поточного періодів.

Пільговий період складає 15 днів, що настає за днем видачі кредиту та завершується 18.12.2023 року (рекомендована дата платежу).

Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 17.03.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості).

Процентна ставка за користування кредитом: протягом пільгового кредиту (15 днів) 4657,50 грн. за ставкою 1,35% в день, наступні 90 днів 72450,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,5% в день від фактичного залишку кредиту.

Згідно пункту 1.5.1. договору розмір комісії за надання кредиту 2300 грн 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

З наведеного чітко вбачається, що комісія нарахована одноразово за надання кредиту, а не щомісячно за додаткові послуги.

Тому суд відхиляє посилання відповідача на те, що фінансова установа не зазначила та не надала доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору.

Вказаний договір підписано ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що відповідачем не доведено факту підписання договору з ТОВ «Мілоан» саме ОСОБА_2 , а не іншою особою, відповідач в той же час будь-яких доказів того, що він такий договір не укладав, до матеріалів справи не надав.

При цьому в договорі та заявці на тримання кредиту зазначені саме його особисті дані, як то дата народження, адреса, номери телефонів, номер банківського рахунку, тощо.

Але доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів з заявою про незаконне використання іншою особою його особистих даних, укладення від його імені кредитного договору з метою створення для нього боргового зобов`язання відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд встановив, що 03.12.2023 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено вказаний договір про споживчий кредит № 6080898.

03.12.2023 року ТОВ «Мілоан» надано ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується платіжним дорученням 116786040 від 03.12.2023.

Згідно даного платіжного доручення призначення платежу кошти згідно договору 6080898, сума переказу 23000 грн, отримувач ОСОБА_1 , зарахування коштів на картку НОМЕР_1 .

Як підтверджується інформацією, наданою Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» від 06.11.2025 за вих. № 20.1.0.0.0/7-251027/41977-БТ на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано картку № НОМЕР_2 . Також банк підтвердив факт зарахування 03 грудня 2023 року на вказану картку коштів в сумі 23000 грн (а.с. 142).

Цим спростовано посилання відповідача на відсутність доказів перерахування йому коштів.

Крім того, доказів, що вказані кошти на його картку надійшли 03.12.2023 не від ТОВ «Мілоан» згідно договору від 03.12.2023 № 6080898, а від іншої особи, відповідач суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За приписами ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав.

Як підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №6080898, складеною ТОВ «Мілоан», на погашення заборгованості за тілом кредиту ОСОБА_1 було сплачено 6440 грн. Відповідно, залишок боргу по тілу кредиту становить 16560,00 грн.

Прострочену заборгованість за сумою відсотків позивач обраховує у розмірі 42015,48 грн, що не суперечить умовам кредитного договору (згідно якого відсотки становили 77107,50 грн).

Заборгованість за комісією становить 2300 грн.

28 травня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі, що є додатком до цього договору.

04 лютого 2025 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено додаткову угоду №1 до Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28 травня 2024 року, яким реєстр боржників викладений в новій редакції.

Згідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28 травня 2024 року (у новій редакції згідно додаткової угоди № від 04 лютого 2025 року) ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 6080898.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем.

Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в загальному розмірі 60875,48 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 16560,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 42015,48 грн, прострочена заборгованість за комісією 2300,00 грн.

Таким чином позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Позивач від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений.

Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, тому позивачу слід компенсувати судовий збір за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 6080898 від 03.12.2023 року в розмірі 60875,48 грн (шістдесят тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень сорок вісім копійок).

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за рахунок держави понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) у зв`язку зі сплатою судового збору за позовом до ОСОБА_1 згідно Платіжної інструкції від 24.03.2025 року №5596.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 79018, місто Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп. 28, ,

відповідач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 28.11.2025 року.

Головуючий О.А.Самсонова