Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1235/25

05 листопада 2025 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Битківського Л.М.,

з участю : секретаря Чорній К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй трудових книжок серії НОМЕР_1 від 25 червня 1979 року та серії НОМЕР_2 від 25 лютого 1980 року. Заінтересованою особою заявлено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 09 липня 2025 року вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу призначення пенсії. Її заяву електронну пенсійну справу було розподілено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке своїм рішенням від 20 серпня 2025 року №80 їй відмовило у призначення пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу 22 роки.

До страхового стажу їй не зараховано періоди роботи відображені у трудовій книжці, що заведена відділом кадрів заводу "Позитрон" 25 червня 1979 року серії НОМЕР_3 з огляду на те, що на першій сторінці прізвище особи « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу заявниці згідно паспорта « ОСОБА_3 », а документ про підтвердження зміни прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » заявницею не надано.

Також не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою, яка була зведена 25 лютого 1980 року відділом соціального забезпечення виконкому Івано-Франківської районної ради народних депутатів серії НОМЕР_4 , оскільки зазначене на першій сторінці ім`я особи російською «Парасковия» не відповідає паспортним даним заявниці російською « ОСОБА_4 ». У зв`язку з наявністю вказаних невідповідностей їй відмовили у підтвердженні трудового стажу, необхідного для призначення пенсії, так як поставили під сумнів належність трудової книжки саме їй, як заявниці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. До початку засідання подала заяву, у якій клопотала провести розгляд справи за її відсутності. Вимоги заяви підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Також клопотала викликати та допитати у даній справі в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ України в Хмельницькій області на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві клопотала провести розгляд справи за відсутності представника ПФУ.

Заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Судом встановлено, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

17 листопада 1984 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на шлюбне « ОСОБА_3 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № витягу 2.

Подавши документи для оформлення пенсії, ОСОБА_1 зіткнулась із тим, що органи Пенсійного Фонду України поставили під сумнів належність трудових книжок серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 саме їй.

Рішенням ГУ ПФУ України в Хмельницькій області №80 від 20 серпня 2025 року заявниці відмовлено у призначенні пенсії по причині відсутності необхідного трудового стажу 22 роки. Зокрема, органом призначення пенсії не зараховано до страхового стажу період роботи відображений у трудовій книжці від 25 червня 1979 року серії НОМЕР_3 через розбіжність у прізвищі особи між паспортними даними та даними трудової книжки, а також періоди роботи, що відображені у трудовій книжці серії НОМЕР_4 з огляду на те, що на першій сторінці трудової книжки ім`я особи, яке зазначено російською мовою - ОСОБА_4 не відповідає паспортним даним, які зазначені на другій сторінці (російська транслітерація) " ОСОБА_8 ".

Водночас, поставлені під сумнів органом пенсійного фонду обставини мають пояснення. Зміна її прізвища з дошлюбного " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " мала місце внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що був складений актовий запис та зроблена відмітка у паспортному документі. Різні варіанти написання її імені, зокрема правильність вживання його російського відповідника на той час залежала від суб`єктивного розуміння осіб, які заповнювали відповідні формуляри.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила. що заявницю знає як співробітницю з якою разом працювали. Зокрема, 18 вересня 2002 року вона була прийнята за конкурсом на посаду спеціаліста першої категорії - експерта з умов праці відділу праці Управління праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації. А заявниця ОСОБА_1 в той же день по конкурсу була прийнята на іншу посаду у цьому ж управлінні, зокрема на посаду спеціаліста сектору з контролю за правильністю призначення та виплати пенсії і працювала на цій посаді до 2006 року, коли звільнилась за власним бажанням. Вона, як працівник відділу кадрів особисто своєю рукою робила записи у трудовій книжці заявниці, зокрема про присвоєння їй чергових рангів державного службовця та про її звільнення. Підтвердила свої пояснення даними власної трудової книжки НОМЕР_5 від 10 травня 2000 року.

Допитана як свідок ОСОБА_6 пояснили, що заявницю знає з 1995 року, оскільки особисто працювала у відділі соціального захисту населення Богородчанського райвиконкому з 1994 року, а у 1995 році до них у відділ було прийнято ОСОБА_1 на посаду інспектора по призначенню пенсій. Згодом ОСОБА_1 звільнилась з роботи, а вдруге була прийнята у цю ж установу у 2002 році. Вона особисто вийшла з декретної відпустки у листопаді 2002 року і застала ОСОБА_1 на посаді спеціаліста сектору з контролю за правильністю призначення та виплати пенсії. Заявницю знає як ОСОБА_3 , а ім`я у побуті вживалось у різних варіантах " ОСОБА_9 ", " ОСОБА_4 ", " ОСОБА_10 ". Підтвердила, що озвучені судом відомості, які містяться у трудовій книжці серії НОМЕР_4 стосуються заявниці. Свої пояснення свідок підтвердила даними власної трудової книжки НОМЕР_6 від 15 серпня 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів ОСОБА_1 необхідно для підтвердження її трудового стажу під час вирішення питання про призначення пенсії, оскільки документи, якими вона підтверджує свій страховий стаж (трудові книжки), на думку органів Пенсійного Фонду України містять розбіжності з її паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх приналежності заявниці.

Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення надасть їй можливість реалізувати її конституційне право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Суд в ході судового розгляду встановив, що відповідно до паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера дані заявниці зазначено як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26 серпня 2025 року № 2, 17 листопада 1984 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на шлюбне « ОСОБА_3 ».

Трудову діяльність вона розпочала до реєстрації шлюбу, тому дві трудові книжки були заповнено на її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Трудова книжка серії НОМЕР_3 , заповнена російською мовою на особу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата заповнення 25 июля 1979 г. Записи на українській мові про власника книжки відсутні.

Трудова книжка серії НОМЕР_4 , заповнена 25 лютого 1980 двома мовами. На першій сторінці трудової книжки російською мовою вказано: в графі прізвище « ОСОБА_2 (перекреслено), зазначено шлюбне « ОСОБА_12 », в графі ім`я « ОСОБА_4 », в графі по батькові « ОСОБА_13 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , українською мовою власником трудової книжки зазначена ОСОБА_14 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вислухавши у судовому засіданні свідків, які дали чіткі та категоричні пояснення з приводу обставин, які досліджувались судом, та дослідивши письмові докази, подані у розпорядженнясуду, будь-яких сумнівів у належності даних правовстановлюючих документів саме заявниці у суду не виникло.

Таким чином, матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено той факт, що трудові книжки серії НОМЕР_1 від 25 червня 1979 року та серії НОМЕР_2 від 25 лютого 1980 року належать одній і тій же особі, а саме заявниці ОСОБА_1 .

Беручи до уваги викладене, у зв`язку з тим, що в інший спосіб підтвердити даний факт, який ставиться під сумнів органами ПФУ неможливо, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки, яка заведена відділом кадрів заводу "Позитрон" 25 червня 1979 року серії НОМЕР_3 , а також трудової книжки, яка зведена 25 лютого 1980 року відділом соціального забезпечення виконкому Івано-Франківської районної ради народних депутатів серії НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Битківський