Єдиний унікальний номер 341/1710/25
Номер провадження 2/341/934/25
04 грудня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Васильцової Г.А.,
секретаря судового засідання Габлей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» (далі по тексту - позивач) - Романенко М.Е. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №103593898 від 04.03.2021 року в загальному розмірі 25 248,00 грн. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Позов обґрунтований тим, що 04 березня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, позичальник) було укладено договір про споживчий кредит №103593898 (далі по тексту кредитний договір). Сума кредиту становить 6 400 грн. Проценти за користування кредитом відповідно до п. 1.5.2. кредитного договору складає 1% в день. Стандартна (базова) процентна ставка складає 5% в день. Відповідно до розділу 2 кредитного договору сторони узгодили умови щодо сплати за кредитом та пролонгації строку користування кредитом, умови повернення кредиту. Договір укладено в електронній формі у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 08 липня 2021 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №04Т, згідно якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача на користь ТзОВ «Діджи Фінанс». Позивач направив на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та інформацію про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконанням кредитних зобов`язань у відповідача утворилася заборгованість у сумі 25 248,00 грн, з яких: 5 760,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 19 488,00 грн сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом задля захисту порушеного права.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2025 року позовну заву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ували суду.
09 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків від представника позивача Буряченко А.В.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 04 грудня 2025 року.
Інших заяв та клопотань у справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача Романенко М.Е. не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу за відсутності представника ТзОВ «Діджи Фінанс», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення останньому копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками 18 листопада 2025 року (а.с. 63).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 березня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №103593898 у формі електронного документа, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», підписаний з використанням електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором.
Згідно умов даного кредитного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 6 400,00 грн строком на 30 днів з 04.03.2021 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 03.04.2021 року. Проценти за користування кредитом нараховуються за процентною ставкою 1% в день (п. 1.5.2. кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка становить 5% в день (п. 1.6. кредитного договору). Тип процентної ставки - фіксована (а.с. 22-25).
Відповідно до п. 2.2.1. кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. цього договору. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 кредитного договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійнюється з дати наступної за днем надання кредиту до дату завершення строку кредитування (п. 2.2.2. кредитного договору).
Згідно з п. 2.2.3. кредитного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.
Пролонгація строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Пролонгація на пільгових умовах передбачена п. 2.3.1.1., згідно якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) ТзОВ «Мілоан» (далі по тексту Правила), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Пролонгація на стандартних (базових) умовах передбачена п. 2.3.1.2., згідно якого позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.
Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. кредитного договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (п. 2.4.1. кредитного договору).
Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник підтверджує, що: 1) до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; 2) до укладення цього договору отримав проект кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; 3) умови кредитного договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вище вказаного договору, який оформлено сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно платіжного доручення №25771295 від 04.03.2021 року було здійснено переказ коштів згідно кредитного договору на суму 6 400,00 грн, платник ТзОВ «Мілоан», отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с. 28).
08 липня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №04Т, згідно якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТзОВ «Діджи Фінанс» приймає належно ТзОВ «МІЛОАН» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників (портфель заборгованості) (а.с.14-18).
Відповідно до витягу з додатку від 19.08.2025 року до договору факторингу №04Т від 07.07.2021 року ТзОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 25 248,00 грн, з яких: 5 760,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 19 488,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 11).
Також, 25.07.2025 року позивач направив на адресу ОСОБА_1 письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості, в якій повідомив відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором та про необхідність сплати заборгованості протягом 30 календарних днів на реквізити для сплати суми заборгованості ТзОВ «Діджи Фінанс» (а.с. 30).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 25 248,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 5 760.00 грн, заборгованість по відсотках 19 488.00 грн (а.с. 12-13). У період з 05.03.2021 року до 03.04.2021 року відсотки нараховувалися за процентною ставкою 1% в день згідно п. 1.5.2. кредитного договору. Надалі 03.04.2021 року здійснено пролонгацію кредитного договору (на 15 днів) до 18.04.2021 року. Задля продовження строку дії кредитного договору відповідачем сплачено комісію за пролонгацію кредитного договору у сумі 640,00 грн, тіло кредиту у сумі 640,00 грн та проценти за кредитом у сумі 576,00 грн. У період з 03.04.2021 року до 18.04.2021 року відсотки нараховувалися за процентною ставкою 1% в день згідно п. 1.5.2. та 2.3.1.1. кредитного договору.
Після закінчення строку кредитування відповідачу нараховувалися відсотки з 19.04.2021 року до 17.06.2021 року за процентною ставкою 5% в день згідно п. 1.6. та п. 2.3.1.2. кредитного договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 4.2. кредитного договору
Суд вважає за правильне стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками протягом визначеного сторонами строку кредитування (включаючи період пролонгації строку кредитування) у сумі 2 784,00 грн виходячи з наступного розрахунку.
По-перше, за період з 05.03.2021 року до 03.04.2021 року необхідно стягнути 1 920,00 грн = 6 400,00 грн (тіло кредиту) ? 1% (процентна ставка в день) ? 30 (строк кредитування).
По-друге, за період пролонгації з 04.03.2021 року до 18.04.2021 року необхідно стягнути 864,00 грн = 5 760,00 грн (тіло кредиту з урахуванням суми оплати відповідачем по тілу кредиту 03.04.2021 року в розмірі 640,00 грн) ? 1% (процентна ставка в день) * 15 календарних днів.
Отже, сума відсотків за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача становить: 1 920,00 грн + 864,00 грн = 2 784,00 грн.
Щодо відсотки нарахованих після закінчення строку кредитування, а саме з 19.04.2021 року до 17.06.2021 року (кінцева дата нарахування відсотків згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, суд зазначає наступне.
Згідно п. 2.4.2. кредитного договору якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 цього договору.
У разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця (п. 4.2. кредитного договору).
Згідно п. 4.3. кредитного договору вимога(и) кредитодавця, зокрема, про сплату вказаних процентів позичальником вважається здійсненою(ими), якщо заборгованість зі сплати процентів відображена в Особистому кабінеті позичальника чи іншим чином доведена до його відома (листування, повідомлення, тощо).
До матеріалів цивільної справи позивачем не додано жодних доказів, які б свідчили, що первісний кредитодавець ТзОВ «МІЛОАН» направляв відповідачу відповідну вимогу (в письмовому або електронному вигляді) щодо необхідності сплати таких процентів згідно п. 4.2. кредитного договору.
З огляду на вище викладене, проценти нараховані поза межами строку кредитування за кредитним договором №103593898 від 04.03.2021 року стягненню не підлягають, а у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині слід відмовити.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором №103593898 від 04.03.2021 року у загальній сумі 8 544,00 грн, з яких: за тілом кредиту в розмірі 5 760,00 грн, а також 2 784,00 грн за сумою заборгованості за відсотками. Вимоги позивача в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 819,75 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 8 544,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422,20 грн (сума сплаченого судового збору) / 25 248,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 04.12.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА