УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

03 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником адвокатом - Возним Миколою Вікторовичем на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 серпня 2025 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності- задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу - нежилий будинок-магазин для продажу продовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане 19 вересня 2024 року державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І., зареєстроване в реєстрі за № 2-901.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 вересня 2024 року державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І, запис у реєстрі № 2-903, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині успадкування нею після смерті ОСОБА_5 1/20 частки нежилого будинку - магазину для продажу продовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 вересня 2024 року державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І, запис у реєстрі № 2-905, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині успадкування нею після смерті ОСОБА_5 1/20 частки нежилого будинку - магазину для продажу продовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 2/5 частки нежилого будинку - магазину для продажу продовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/5 частки нежилого будинку - магазину для продажу продовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. В іншій частині - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_2 , судовий збір в сумі 6 629 гривень 25 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 6 629 гривень 25 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень.

04 вересня 2025 року представник - адвокат Возний Микола Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ( двох відповідачок) вперше засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника - адвоката Возного Миколи Вікторовича в частині вимог ОСОБА_4 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника - адвоката Возного Миколи Вікторовича в частині вимог ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2025 року апеляційну скаргу в частині вимог ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року - визнано неподаною та повернуто апелянту.

10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через представника -адвоката Возного Миколу Вікторовича через засоби поштового зв`язку повторно подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, при цьому до апеляційної скарги додає квитанцію ID 6246-2397-4408-6722 від 04.09.2025 року на суму 19 888,00 грн. в якій зазначено платника Місюню І.В., однак суд апеляційної інстанції критично ставиться до поданого додатку, оскільки даний платіж сплачено відповідачкою ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги від 04.09.2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2055 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору.

07 листопада 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника апелянтки - адвоката Возного Миколи Вікторовича про усунення недоліків, до якої додано квитанцію ID:5938-1708-6068-8987 від 04.11.2025 року платник ОСОБА_1 на суму 9 945,00 грн, що свідчить про часткову сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року апелянтці продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з супровідним листом Київського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року, ухвала Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025року про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги була направлена представнику апелянтки ОСОБА_1 - адвокату Возному М.В. в його електронний кабінет.

Відповідно до звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року, копію ухвали Київського апеляційного суду від 14 листопада 2025 року отримано представником апелянтки в його електронний кабінет - 20 листопада 2025 року о 12:40:39.

Протягом строку, визначеного ухвалою апеляційного суду від 14 листопада 2025 року, апелянтка вказані недоліки не усунула, з відповідною заявою до суду не зверталася.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Отже, враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції було вчинено всі можливі дії щодо повідомлення апелянта про залишення апеляційної скарги без руху. Однак, протягом строку, визначеного в ухвалі суду, апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язаний його початок. Згідно вимог ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Отже, повернення апеляційної скарги, на думку апеляційного суду, у даному випадку, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки у зазначені строки апелянтом вказані недоліки апеляційної скарги не виправлені, відповідно до вимог ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданою представником адвокатом - Возним Миколою Вікторовичем на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності- вважати неподаною та повернути апелянту.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Апелянту надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова