Справа № 191/5107/24
Провадження № 2/191/1856/24
26 листопада 2025 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-
31.10.2024 року позивач АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який уточнив 04.04.2025 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами укладено кредитні договори:
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала:
Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у визначений строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).
Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua.
А тому позивач наполягає на правомірності позовних вимог до відповідача по стягненню комісії, що є законним і відповідає чинному законодавству.
Представником позивача Киричук Г.М. в позовній заяві зазначено про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі, відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
Зазначена суму кредитних коштів надана ОСОБА_1 , згідно платіжної інструкції від 14 грудня 2021 року (а.с.45)
ОСОБА_1 підписано з АТ «ПУМБ» паспорт споживчого кредиту, до кожного з вказаних договорів.
Активне користування відповідачем ОСОБА_1 грошовими коштами за вищевказаними договорами підтверджено виписками по особовому рахунку в період з 23.02.2022 року по 09.09.2024 року (а.с.50-52), з 09.05.2021 року по 09.09.2024 року (а.с.53), в період з 12.12.2021 року по 09.09.2024 року (а.с. 53-54).
Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала:
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.
Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Відповідач порушив свої зобов`язання щодо виконання кредитних зобов`язань.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.
Згідно з частинами 1,4 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала. Доказів щодо погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором суду не надано.
З розрахунку заборгованості за кредитними договорами від 14.12.2021 року та від 23.02.2022 року вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 09.09.2024 року банком включено заборгованість за комісією у сумі 3134 грн. 58 коп. та у сумі 7303 грн. 80 коп.
Суд звертає увагу позивача на те, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч.3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п.3 ч.3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією за договором від 14.12.2021 року у сумі 3134 грн. 58 коп. та за договором від 23.02.2022 року у сумі 7303 грн. 80 коп., є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 7267 грн. 20 коп., як передбачено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279, 280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги АТ «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя А. В. Твердохліб