Житомирський апеляційний суд
Справа №289/713/24 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія 63 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Павицької Т.М., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №289/713/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області, Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Бойком Володимиром Володимировичем,

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Мельника О.В. у м.Радомишлі,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області, Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області. З урахуванням позовної заяви від 17 листопада 2024 року просила: встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мірча Радомишльського району Житомирської області у віці 50 років ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мірча Радомишльського району Житомирської області та одночасно, що померлий ОСОБА_4 є чоловіком її ( ОСОБА_1 ) матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Карабачин Коростишівського району Житомирської області; визначити їй ( ОСОБА_1 ) додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; визнати за нею ( ОСОБА_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років в с.Мірча Радомишльського району Житомирської області помер рідний батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Актовий запис від 07 вересня 2000 року №10 у Мірчанській сільській раді Радомишльського району Житомирської області вчинений на підставі Лікарського свідоцтва про смерть від 07 вересня 2000 року №33, виданого Вишевицькою дільничною лікарнею. У Радомишльській державній нотаріальній конторі Житомирської області 16 квітня 2002 року заведена спадкова справа №195 за 2002 рік щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області 13 березня 2010 року внесені зміни про померлого, якими прізвище « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_4 », підстава внесення змін: висновок про внесення змін до актового запису про смерть від 05 лютого 2010 року №325. Внаслідок цього 13 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області (повторно) видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років в селі Мірча Радомишльського району Житомирської області, актовий запис від 07 вересня 2010 року №10. На підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть від 14 вересня 2022 року №0 у Радомишльській державній нотаріальній конторі Житомирської області 14 вересня 2022 року до заведеної Спадкової справи №195 за 2002 рік щодо майна померлого ОСОБА_4 внесені зміни, суть змін: відомості про померлого прізвище « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_4 ». Факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 одна й та сама особа також підтверджується довідкою №159, виданою 03 травня 2007 року Мірчанською сільською радою Радомишльського району Житомирської області. До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшов цілий житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Спадщину в шестимісячний строк після спадкодавця - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняли (фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, п.2 частини першої ст.549 ЦК УРСР): ОСОБА_2 - дружина померлого спадкодавця, яка була зареєстрована та проживала разом із ним на час його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та протягом шести місяців після смерті по даний час (фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, п.2 частини першої ст.549 ЦК УРСР); ОСОБА_1 - дочка померлого спадкодавця, яка приймала участь у обряді поховання батька, у проведенні дев`ятого та сорокового поминальних обідів, прибирала у будинку на протязі шестимісячного строку з дня смерті батька, обробляла земельну ділянку (фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, п.2 частини першої ст.549 ЦК УРСР). Інші спадкоємці першої черги діти спадкодавця: син ОСОБА_7 , дочка ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_9 на спадщину не претендують та спадщину після смерті батька не приймали, що підтверджується окремими заявами від кожного з них про те, що кожному з них відомо про смерть батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що на день його смерті залишилося спадкове майно, що у строк, передбачений законодавством України, спадщину за заповітом та законом кожен із них свідомо не приймали, на неї не претендують і в суд з питанням надання кожному з них додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, вони звертатися не будуть. Справжність підпису на заявах засвідчена старостою Мірчансько-Меньківського старостинського округу Житомирського району Житомирської області 17 серпня 2022 року. У спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні будь-які інші спадкоємці першого ступеню споріднення, зазначені у ст.529 ЦК УРСР, які мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно, а саме, житловий будинок по АДРЕСА_1 , крім ОСОБА_1 . Інша спадкоємець спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , вона ж є матір`ю позивача, на спадщину не претендує і відмовляється від неї на користь своєї рідної дочки ОСОБА_1 . Тобто, позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у свідоцтві про її народження записаний як ОСОБА_4 , і відповідно він є чоловіком її матері ОСОБА_2 . Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину наполягає на тому що, якщо за законом спадкує дочка спадкодавця, то при оформлені спадщини спадкоємець має підтвердити свої родинні зв`язки документально (надати нотаріусу свідоцтво про народження дитини спадкодавця, де він має бути записаний батьком, тобто слід документально підтвердити родинні зв`язки. Мета встановлення факту родинних зв`язку між нею (позивачем) та спадкодавцем - спадкування за законом першої черги згідно з частиною першою ст.529 ЦК УРСР. Вона (позивач) вимушена звернутися до суду за підтвердженням факту своїх родинних відносин зі спадкодавцем.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про встановлення факту родинних відносин, позивач ОСОБА_1 через адвоката Бойка В.В. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині вимоги про відмову у встановленні факту родинних відносин скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким встановити факт родинних відносин.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що помилково відмовляючи у встановленні факту родинних відносин, суд першої інстанції не врахував, що встановлення факту родинних відносин між померлим батьком та матір`ю позивача не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки його встановлення буде лише підтвердженням народження батьком та матір`ю позивача. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У цій справі заявлено три вимоги: про встановлення факту родинних відносин; про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Вимога про встановлення факту родинних відносин викликана ухваленням Радомишльським районним судом Житомирської області рішення від 10 жовтня 2000 року в справі №2-778, яким встановлений факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , народжений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_9 . У 2010 році органом РАЦС внесені зміни до актового запису про смерть ОСОБА_4 , яким прізвище померлого змінено на « ОСОБА_4 » та у 2022 році нотаріус вніс зміни до спадкової справи, яка відкрилася після смерті останнього. Позивач ОСОБА_1 , не маючи можливості внести зміни до актового запису про своє народження з « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 », бо це потягне зміну інших документів, виданих на прізвище « ОСОБА_4 » (документів про освіту, паспорту, водійського посвідчення, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, трудової книжки тощо), просила суд окремою вимогою встановити факт родинних відносин. Також на заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус роз`яснив, що родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не доведені. Відповідачі ОСОБА_2 , Мірчансько-Меньківський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області та Радомишльська міська рада Житомирської області надали письмову згоду на задоволення позову, у тому числі на задоволення вимоги про встановлення факту родинних відносин. Відмовляючи у наданні додаткового строку на прийняття спадщини та у визнанні права власності на житловий будинок у порядку спадкування, районний суд помилково не дослідив підстави для задоволення вимоги про встановлення факту родинних відносин та дійшов неправильного висновку про те, що позивачем не доведено наявність перешкод у встановлені родинних стосунків із спадкодавцем з огляду на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2000 року, яким встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , народжений ОСОБА_4 , є батьком дочки ОСОБА_9 , та повний витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27 липня 2010 року і рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року в справі №289/433/17, якими підтверджуються родинні відносини і зміна у написі прізвища спадкодавця, хоча рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2000 року в справі №2-778 напряму не стосується ОСОБА_1 та надано як доказ для встановлення факту родинних відносин у цій справі, а районний суд використав рішення суду в справі №2-778 для відмови у встановленні факту родинних відносин у цій справі.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.87,83-85,90,93,99 т.2). У апеляційній скарзі представник позивача просить провести розгляд апеляційної скарги за відсутності позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Бойка В.В. (а.с.29 т.2). Листами Мірчансько-Меньківський старостинський округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області та Радомишльська міська рада Житомирської області просять розглянути справу за відсутності їх представників (а.с.91,100 т.2). Радомишльська міська рада одночасно зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. За загальним правилом участь у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою та відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши відповідно до положень ст.367 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто в частині відмови у задоволенні вимоги про встановлення факту родинних відносин, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, у тому числі у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги заявлені до неналежних відповідачів, а тому задоволенню не підлягають.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня споріднення. Доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, зокрема, свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг із реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили, щодо встановлення факту родинних відносин.

Родинні відносини (споріднення) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і непряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Стосунки же між чоловіком та дружиною не вважаються родинними. Вони не є родичами за походженням, вони є родичами в юридичному та соціальному розумінні як подружжя. Отже, чоловік та дружина, які перебувають у шлюбі, вважаються близькими родичами та членами сім`ї за законодавством в суспільному розумінні та їхній зв`язок виникає через шлюб, а не через кровне споріднення (родинність).

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 07 вересня 2000 року, виданим Мірчанською сільською радою Радомишльського району Житомирської області на підставі актового запису за №10, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43 т.1).

Разом із тим, згідно з повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27 липня 2010 року №6 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 13 березня 2010 року реєстратором Відділу реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області внесені зміни до актового запису про смерть у відомості про померлого - « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_4 » та видано нове свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 13 березня 2010 року (а.с.42,44-45,127 т.1).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 березня 2010 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років, про що в Книзі реєстрації смертей 07 вересня 2000 року зроблений відповідний актовий запис за №10 (а.с.49 т.1).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Із довідки, виданої Мірчансько-Меньківським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області 17 серпня 2022 року за №325, слідує, що житловий будинок із надвірними будівлями ОСОБА_4 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28 т.1). Підстава: погосподарська книга №2 за 1986-1990 року, особовий рахунок № НОМЕР_3 . Згідно з довідкою, виданою Мірчансько-Меньківським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області 17 серпня 2022 року за №323, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка була надана померлому ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування вказаного вище житлового будинку, господарських будівель і споруд та не передана у приватну власність (а.с.48 т.1). Із довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 29 серпня 2022 року за №464 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна слідує, що технічна інвентаризація нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилася (а.с.50 т.1). Станом на 31 грудня 2012 року інформація про зареєстроване право власності за вказаною вище адресою на будь-яке нерухоме майно відсутня (а.с.50 т.1).

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців.

Так, за положеннями ст.549 ЦК УРСР 1963 року визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведенні поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступила в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Оскільки при продовженні зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, заява у таких випадках є позовом майнового характеру. Вимога про визнання права власності є спором і встановлення родинного зв`язку для доведення цього права також стає частиною цього спору, що вимагає розгляду за правилами позовної процедури, а не окремого провадження про встановлення факту.

До того, як перейти до розгляду спору по суті, суду належить з`ясувати, чи заявлений позов до осіб, які мають відповідати за ним, тобто чи є відповідачі належними.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 визначила відповідачами ОСОБА_2 , Мірчансько-Меньківський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області та Радомишльську міську раду Житомирського району Житомирської області.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільну процесуальну дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша ст.47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст.80 ЦК України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша ст.89 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст.172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Мірчансько-Меньківський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області не має статусу юридичною особою, а тому не може бути стороною (відповідачем) в цивільному процесі.

Однією з підстав закриття провадження у справі є те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої ст.255 ЦПК України).

Як зазначалося вище, Мірчансько-Меньківський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області не є юридичною особою, не наділений цивільною процесуальною дієздатністю та не може виступати стороною (відповідачем) у цивільному процесі, а тому заявлений до нього позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до змісту частини першої ст.377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі, з підстав, передбачених ст.255 цього Кодексу.

Отже, рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року в частині позову ОСОБА_1 до Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині закриттю на підставі п.1 частини першої ст.255, частини першої ст.377 ЦПК України.

Щодо позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, колегія суддів виходить із наступного.

За положеннями ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як уже зазначалося вище, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).

Системний аналіз ст.ст.51,175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладений обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі №303/6418/19 зазначено, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц виснувано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №761/23904/19 зауважив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору в спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Залучення належного співвідповідача до участі у справі має принципове значення, оскільки це пов`язано також і з обранням належних та ефективних способів захисту прав, на захист яких заявлено позов. Обраний спосіб захисту прав особи, яка наполягає на застосуванні судового захисту її цивільного права та інтересу, має відповідати характеру та природі спірних правовідносин.

Із огляду на зміст заявлених у справі вимог, аналіз яким наданий колегією суддів вище, відповідачами у цій справі, у тому числі з вимоги про встановлення факту родинних відносин, мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, що відкрилася у зв`язку зі смертю спадкодавця.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14 вересня 2022 року за №70025389, після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа за номером 195/2002 (а.с.64 т.1).

Із листа Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 08 листопада 2024 року №779/02-14 убачається, що згідно з матеріалів спадкової справи №195/2002, спадкування майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відбулося за заповітом та за законом спадкоємцем першої черги за законом дочкою ОСОБА_10 , яка вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, вступила в управління та володіння спадковим майном - пред`явила правовстановлюючий документ на спадкове майно, яким є сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкоємець за законом ОСОБА_1 не вчинила жодної дії для прийняття спадщини, передбаченої ст.549 ЦК УРСР 1963 року, тобто, вона не подала до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а також не вступила в управління або володіння спадковий майном, а отже, не може вважатися такою, що прийняла спадщину (а.с.175-177,224-226 т.1).

Згідно з копією свідоцтва про народження, виданого Мірчанською сільською радою Радомишльського району Житомирської області серії НОМЕР_4 від 29 жовтня 1973 року, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.108 зворот т.1). Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 24 лютого 1996 року зареєстрований шлюб. Прізвище дружини після одруження - « ОСОБА_13 » (а.с.108 зворот т.1).

Відповідно до спадковій справі №195/2002 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_4 залишив на ім`я дочки ОСОБА_10 заповіт, який 23 травня 2000 року посвідчений секретарем Мірчанского сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.108 т.1).

Окрім того, Радомишльською державною нотаріальною конторою 18 жовтня 2007 року дочці ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в КДПНВ с/ц «Росія» села Велика Рача Радомишльського району Житомирської області в сумі 5 848 грн, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №229776 від 26 березня 2007 року (а.с.109 т.1).

Також рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року в справі №289/433/17 визнано за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою села Мірча, право власності на спадкове майно, яке належало її батьку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з: земельних ділянок загальною площею 2,3765 га цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які складаються з: земельної ділянки площею 1,4625 га з кадастровим номером :04:000:1174 та земельної ділянки площею 0,9140 га з кадастровим номером :01:000:0529, що розташовані на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і межі яких зазначені у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №095110, виданому 20 серпня 2004 року Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області на ім`я відповідача - ОСОБА_10 (а.с.132 зворот-134 т.1).

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належними відповідачами у справі є сестри позивача та дочки померлого батька: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які спадщину після смерті батька прийняли та законодавчо оформили свої спадкові права.

ОСОБА_2 та Радомишльська міська рада Житомирського району Житомирського області не є належними відповідачами у цій справі, оскільки ОСОБА_2 після смерті чоловіка спадщину не прийняла, а Радомишльська міська рада Житомирського району Житомирського області за наявності спадкоємців до спадщини не доступається.

За положеннями частин першої та другої ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача, а якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем.

Матеріали справи не містять клопотання позивача, поданого до закінчення підготовного провадження, про залучення до участі у справі належних відповідачів або заміни первісних відповідачів належними відповідачами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі у справі визнали позов не змінюються висновків суду, оскільки юридичного значення набуває визнання позову належними відповідачами, а визнання позову неналежними відповідачами не створює жодних юридичних наслідків, оскільки права неналежних відповідачів не зачіпаються.

Відповідно до змісту ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем залишається без змін, що відповідає положенням ст.375 ЦПК України, як таке, що постановлено у цій частині з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ст.255,ст.ст.259,268,367-368,374-375,377,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Бойком Володимиром Володимировичем, задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року в частині позову ОСОБА_1 до Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Мірчансько-Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області закрити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2025 року в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 05 грудня 2025 року.

Головуюча Судді: