Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/745/25
Провадження № 2/553/740/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., представника позивача Посенко А.О., представника відповідача Петушинської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/745/25 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, -

В С Т А Н О В И В:

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та послугу гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у сумі 38492,44 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Відповідач є суб`єктом користування послуг, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (індивідуальним споживачем), взаємовідносини між сторонами врегульовані індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами та набули чинності з 01.12.2021. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюється у відповідності до встановлених тарифів, які опубліковані на офіційному сайті підприємства. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісячно у фіксованому розмірі. У разі застосування двоставкового тарифу, умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісячно. Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим. Розмір плати за послугу постачання теплової енергії становить: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу1248,25 грн/Гкал (протягом опалювального періоду), умовно-постійна частина плати 625,87 грн. (щомісячно протягом року), плата за абонентське обслуговування 29,38 грн, за послугу з постачання гарячої води: 118,66 грн./куб.м, плата за абонентське обслуговування - 20,20 грн. Відповідач не оплачує отримані послуги та за період з 01.05.2021 по 01.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 33 866,42 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача з урахуванням нарахованих інфляційних втрат у розмірі 3713,18 грн. та 3% річних у розмірі 912,84 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначене у справі перше судове засідання.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26лютого 2025року №4273-IX,з 25.04.2025 змінене найменування Ленінського районного суду міста Полтави на Подільський районний суд міста Полтави.

26 серпня 2025 року представником позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Посенко А.О. подано до суду клопотання про долучення письмових доказів та надано додаткові пояснення в яких зазначалось про те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником вищевказаної квартири, на підтвердження чого надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 438971260 від 11.08.2025 року.

Представником позивача зазначалось про те, що перед початком та закінченням опалювальних періодів підприємством проводились перевірки системи опалення житлових будтнків, які отримують послугу з постачання теплової енергії від котельні підпприємста та складаються відповідні Акти перевірки сиситеми теплопостачання. На підтвердження чоого надано Акти перевірки системи теплопостачання за опалювальні періоди 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 31.01.2020 року № 23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постаачння теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Згідно абзацу 2 п.3 Наказу рахунок на оплату комунальної послуги - розрахунковий персоніфікований для кожного окремого споживача документ, що містить консолідовану інформацію щодо нарахованої суми за спожиті обсяги комунальної послуги, платежів споживача за ці послуги, у тому числі сплачених у попередньому розрахунковму періоді, обсягів споживання комунальних послуг та діючих тарифів на і послуги, іншу інформацію, про нараховані та сплачені суми платежів, передбачених ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про житлово комунальні послуги».

Розлідом 2 затверджено Правила формування рахунків на оплату комінальних послуг, вимоги до їх змісту та структури.

Рахунки на оплату комунальних послуг формуються виконавцяит відовідних комунальних послуг або уповноваженими особами з урахуванням вимог законів України «Про особливості доступу до інфоримації у сфервх постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про житлово комунальні послуги» та цих Вимог.

Виконавець комунальної послуги або уповновжена особа щомісяця формує рахунок на оплату комунальної послуги та не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором про надання відповідної комунальної послуги, надає його споживачу або його представникові.

Отже, рахунки на оплату комунальних послуг надаються щомісячно споживачам м. Полтави, в тому числі відповідачу ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 . На підтвердження вказаного вище представником позивача надано рахунки на оплату послуг за період з 01.05.2021 року по 01.01.2025 року, що відображають обсяг комунальної послуги спожитий у будівлі та конкретним споживачем за розрахунковий період, поточні та попередні показанння вузлів обліку/приладів - розподілювачів (вузлів комерційного/розподільного обілку питної води, теплової енергії, гарячої води, приладів розподілювачів теплової енергії), різницю між цими показаннями; загальну суму пдлатежу за спожиту комунальну послугу із структурою обсягу комунальної послуги, визначеною відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315, суму заборгованості за спожиті комунальні послуги, що не погашена споживачем на дату формування рахунків на оплату комунальних послуг діючи тарифи ( із зазначенням розміру податку на додану вартість) на відповідні комунальні послуги, розмір плати за абонентське облуговування.

Житловий будинок за адремою: АДРЕСА_2 обладнано вузлом комерційого обліку теплової енергії. Зазначений вузол комерційного обліку враховує теплову енергію, спожиту тільки на опалення приміщень будинку. Система опалення будинку запроектована з горизонтальним розподілом теплоносія з можливістю встанолвення вузлів розподільного обліку теплової енергії на кожне окреме житлове /нежитлове приміщення. На підтвердження чого надано архівні дані ( показники кількості спожитої теплової енергії) вузла комерційного обліку теплової енергії житлового будинку по АДРЕСА_2 , копію актів прийняття на абонентський облік вузла розподільного обілку теплової енергії.

Відповідно до п. 55 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживачння визначається за показниками типових або ідивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти.

При здачі загальнобудинкового лічильника теплової енергії в експлуатацію ОСББ «Головка, 17» надало підприємству копію аркушу проектної документації на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 , яка розроблена інститутом «Міськбудпрооект» в частині встановлення лічильника на систему опалення. Визначене в проекті загальне теплове навантаження на опалення (витрати тепла), становить 0,266247 Гкал/год, що було застосоване підприємством в подальших розрахунках зі споживачами. На підтвеодження чоого надано копію аркушу проектної документації на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 , яка розроблена інститутом «Міськбудпроект» в частині встановлення лічильника на систему опалення, інфориацію щодо обсягів теплової енергії, спожитої на опалення квартири АДРЕСА_3 та інформацію про розмір опалювальних площ приміщень житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

02 грудня 2025 року представницею відповідача ОСОБА_2 до суду подані пояснення відповідача у яких представниця відповідача заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні з підстав недоведеності позовних вимог. Заперечення проти позову вмотивовані представницею відповідача тим, що позивачем не наданий обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та інші докази в обґрунтування заборгованості відповідача, а саме: розрахунок обсягів спожитої теплової енергії відповідачем і розрахунок величини теплового навантаження, на підставі яких відбувалось нарахування за послугу. Не підтверджена наявність облікових даних про те, що відповідач є суб`єктом користування послугами, не надані договори, укладені із споживачем, на підставі яких відбувається нарахування за послуги, не надані докази, які підтверджують факт надання послуг та факт їх споживання відповідачем. Звертає увагу на те, що квартира відповідача оснащена засобом обліку теплової енергії, проте це не відображено ні в позові, ні в додатках до нього, відсутні документи, що підтверджують прийняття на облік засобу обліку, не надані акти зняття показань засобу обліку, відсутні показники засобів обліку, як індивідуального, так і загальнобудинкового. Нараховуючи відповідачам загальнобудинкові потреби опалення, позивач не врахував, що у під`їзді відповідача давно відключене опалення, а інших допоміжних опалюваних приміщень у будинку немає. Наголошує, що відповідач не володіє вихідними даними для розрахунку обсягів споживання, не може надати до суду контррозрахунок та не може зрозуміти, за що має сплачувати. При цьому позивач не надав до суду розрахунки, за якими він визначив обсяги споживання в Гкал. Зазначає, що ненадання позивачем розрахунку обсягів споживання теплової енергії та належного розрахунку величини теплового навантаження позбавляє можливості перевірити правильність нарахувань та сум заборгованості. Звертає увагу, що Методика передбачає лише плату за спожиту теплову енергію в Гкал, що є платою за одноставковим тарифом. Інших нарахувань, зокрема умовно-постійних частин в Гкал/год, Методикою не передбачено. Крім того, плата за двоставковим тарифом не є платою за обсяг споживання, а є частково фіксованою платою або другою абонентською платою (за теплове навантаження), що не передбачено законом. Наголошує, що термін «теплове навантаження» не визначений в законах України, а методика його розрахунку для нарахування за послугу з постачання теплової енергії відсутня. Тож застосований позивачем двоставковий тариф, зокрема його умовно-постійна частина, суперечить положенням закону, тоді як одноставковий тариф відповідає положенням Законів. Також звертає увагу на те, що за її власними розрахунками, здійсненими на підставі розрахунку позивача, річна плата, що розрахована із застосуванням двоставкового тарифу значно більше річної плати, розрахованої за одноставковим тарифом, що є свідченням несправедливості умов договору. Відповідач не погоджувався на оплату за спожиту теплову енергію за двоставковим тарифом та не погоджував в договорі цю істотну умову. Також звертає увагу на порушення позивачем норм чинного законодавства при застосуванні тарифів на послуги, а саме зазначає, що позивач, у порушення рішення Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286, яким було відтерміноване застосування тарифів, та закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», застосував до своїх споживачів підвищені тарифи, що призвело до суттєвого збільшення плати за комунальні послуги під час війни та порушення прав відповідача, як споживача комунальної послуги. При цьому представниця відповідача зазначила, що відповідач не відмовляється сплачувати за фактично спожиту комунальну послугу за передбаченим законом одноставковим тарифом, з розміром тарифу на теплову енергію, який мав застосовуватись для споживачів станом на 24.02.2022, відповідно до перерахунку позивача.

У судовому засіданні представниця позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» - Посенко А.О. підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові та додаткових поясненнях. Додатково пояснила, що обсяги спожитої відповідачем теплової енергії, зазначені у розрахунку заборгованості, визначались на підставі переданих відповідачем показів приладу обліку.

Представниця відповідача Петушинська Ю.В. у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених в письмових пояснення, які оголосила в судовому засіданні та надала до суду у письмовому вигляді. Зазначила, що відповідач отримує теплову енергію, покази приладу обліку передає на підприємство позивача та не заперечує проти оплати фактично отриманої послуги, але лише за одноставковим тарифом, оскільки двоставковий тариф є несправедливим та не мав бути застосований під час воєнного стану. Розрахунки позивача є необґрунтованими та здійснені за двоставковим тарифом, що суперечить закону. Крім того, представниця відповідача просила суд при ухваленні рішення врахувати судову практику у аналогічній справі № 554/4601/24, а також зазначила, що подала позов до адміністратвиного суду та оскаржує підняття тарифів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд приходить до всиновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , що не заперечувалось представником відповідача в ході розгляду справи та узгоджується з приєднаними до матеріалів справи Відповіді № 115095 від 26.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.05.2025 № 438971260 від 11.08.2025 року.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії. Зазначений вузол комерційного обліку враховує теплову енергію, спожиту на опалення приміщень будинку. Система опалення будинку запроектована з горизонтальним розподілом теплоносія з можливістю встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на кожне житлове /нежитлове приміщення. Вказане підтверджується Актом допуску до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії рег. № 179Ж від 10.11.2016, Актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег. № 179 Ж після проведення повірки від 18.03.2020, Актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег. № 179 Ж після проведення повірки від 31.05.2024, Актами перевірки системи теплопостачання від 06 квітня 2022 року, 21 жовтня 2022 року, 31 березня 2023 року, 06 листопада 2023 року, 28 березня 2024 року, 01 листопада 2024 року, 31 березня 2025 року.

У квартирі АДРЕСА_3 , яка належить відповідачу ОСОБА_1 , встановлений індивідуальний вузол обліку теплової енергії, що підтверджується Актом допуску до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії рег. № 2663К після проведення монтажу від 26.11.2016, Актами прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку теплової енергії рег. № 2663К після проведення повірки від 17.09.2019 року, від 19.10.2023 року.

Відповідно до копії аркушу проєктної документації на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , визначене в проєкті теплове навантаження на опалення (витрати тепла) становить 266247 ккал/год (0,266247 Гкал/год).

На оплату спожитих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у період з травня 2021 року по січень 2025 року позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату наданих послуг.

За особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , рахується заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 травня 2021 року по 01 січня 2025 року у загальному розмірі 33 866 грн. 42 коп., що слідує із наданих позивачем розрахунків заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (а.с. 12).

Представниця відповідача у судовому засіданні, не заперечуючи обсяги фактично спожитої відповідачем теплової енергії та здійсненої відповідачем оплати на суму 2054,65 грн., зазначених у розрахунку заборгованості, заперечує обґрунтованість здійснених розрахунків, зазначаючи про їх недоведеність, та правомірність застосування позивачем двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Судом встановлено, між ПОКВПТГ«Полтаватеплоенерго» та відповідачем виникли правовідносини по наданню послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (житлово-комунальних послуг).

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII).

Нормами статті 12 Закону № 2189-VIII визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо від різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговування внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17-ц, хоч у частині 1 ст. 19 Закону № 1875-ІV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на наданння житлово комуналтних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону № 1875- ІV обов`язок споживача оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встанолвені договором або законом. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутнісь договору на наданння житлово комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повому обсязі.

Тобто, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користвалися ними.

Відповідно до абзаців 1-3, 5, 8, 9, 11 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

У разі укладення колективного договору виконавець надає уповноваженій співвласниками особі необхідну кількість договорів, що забезпечує отримання договору кожним із співвласників багатоквартирного будинку.

Колективний договір і договір з колективним споживачем можуть бути укладені з виконавцем за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлом (вузлами) обліку, який (які) забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будинку.

У разі зміни тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з дня введення його в дію.

01 жовтня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року, якою затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Доказів того, що станом на 01 грудня 2021 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії, стороною відповідача суду не надано.

З 01 грудня 2021 року набули чинності нові публічні договори приєднання на послугу з постачання теплової енергії та гарячої води, примірники яких містяться у матеріалах справи.

Відповідно до частини 3 статті 12 , частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано суду доказів того, що йому як споживачу не надавались послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, як і доказів того, що споживач звертався із заявою про відключення від теплопостачання та постачання гарячої води.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , з 09.09.2016, отримував послуги із централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання як співвласник багатоквартирного будинку та сплачував рахунки, що свідчить про приєднання відповідача до умов індивідуальних договорів.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення у багатоквартирному будинку, а отже, відповідно до п.5 ч.1 ст.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є співвласником багатоквартирного будинку. Тож, як співвласник багатоквартирного будинку, відповідач зобов`язаний пропорційно до його частки забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Щодо доводів відповідача та його представниці про протиправність дій позивача щодо застосування двоставкового тарифу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

За приписами ст.13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Відповідно до п 37 ч.1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги»визначений порядок і критерії формування як одноставкового, так і двоставкового тарифів на теплову енергію.

Відповідно до пункту 59 Постанови вартістю послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

У вартість послуг з постачання теплової енергії не включаються витрати, пов`язані з абонентським обслуговуванням, обслуговуванням внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, встановленням, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку теплової енергії.

Такі витрати відшкодовуються споживачами комунальних послуг відповідно до вимог Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «;Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно пункту 60 Постанови одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з постачання теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Суб`єкти господарювання можуть застосовувати двоставкові тарифи на послуги з постачання теплової енергії, затверджені в установленому порядку.

Встановлення двоставкових тарифів на послуги з постачання теплової енергії здійснюється за умови встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію (п.61).

Зміна тарифів на послуги з постачання теплової енергії та їх встановлення уповноваженим органом здійснюється одночасно із зміною та встановленням тарифів на теплову енергію (п.62).

Пунктами 8, 9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1174 від 25 червня 2019 року визначений порядок формування як одноставкових, так і двоставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання.

Зазначеним Порядком передбачена можливість у встановленому порядку встановлювати двоставкові тарифи на теплову енергію для всіх категорій споживачів.

Згідно п.1.3 Порядку 416 затвердженого Постановою НКРЕКП № 416 від 18.02.2020 двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих витрат, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість;умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - місячна абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) приєднаного теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість.

Таким чином, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» підприємству для потреб населення встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії.

Запровадження двоставкових тарифів у розрахунках зі споживачами категорії «населення» відбулось з 01 грудня 2021 року. Перехід на такий формат розрахунків відбувся одночасно з моменту набрання чинності нових договорів, відповідно до вимог Закону України «Про житлово- комунальні послуги», а саме з 1 грудня 2021 року.

Зазначене вище свідчить, що саме законодавством передбачена можливість встановлення двоставкового тарифу, визначений їх порядок і критерії формування, що спростовує доводи сторони відповідача щодо відсутності законодавчих підстав та самовільного встановлення двоставкових тарифів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

З 01 травня 2022 року у розрахунках з населенням підприємство застосовує тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286.

Додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 встановлені ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів, в тому числі для потреб населення, без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів:

- умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1248,25 грн/Гкал (з ПДВ);

- умовно-постійна частина двоставкового тарифу 162986,26 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Зазначені тарифи введені в дію з 01.11.2021, але у зв`язку із підписанням Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 р.р., застосування тарифів для потреб населення було відтерміновано до закінчення опалювального періоду 2021/2022 років.

З 01 жовтня 2022 року нарахування за спожиті послуги підприємством проводилися за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року. Зазначеним рішенням тарифи залишено на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286.

З 01 жовтня 2024 року нарахування за спожиті послуги підприємством проводилися за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 854 від 30 серпня 2024 року. Зазначеним рішенням тарифи залишено на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286.

У відповідності до матеріалів справи та наявних в них розрахунках заборгованості, позивачем застосований двоставковий тариф, який відповідає розміру, затвердженому відповідними рішеннями Полтавської обласної ради.

Частиною 1 та 2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інфориацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встаноленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти всиновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення длс справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази скасування чи визнання протиправними вказаних вище рішень Полтавської обласної ради, якими для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» встановлені двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, відповідачем та його представником не надані.

Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідачу нараховано плату за двоставковим тарифом на послуги з постачання теплової енергії, який є законним та був чинним у період його застосування.

З приводу тверджень представника відповідача про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до п.п.2,4 ст.2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» цей Закон регулює відносини щодо: розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг;формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Згідно з ч.4 ст. 10 вказаного Закону розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до Методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315, встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги (п. 1 ч. 4 Розділу І Методики).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Методики, розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалювальному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом ІV Методики.

З матеріалів справи вбачається, що у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення всіх споживачів, що отримують послугу з постачання теплової енергії, оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії.

Пунктом 4 Розділу III Методики визначено, що у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі/будинку оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг спожитої теплової енергії на опалення опалюваного приміщення визначається на підставі показань відповідного вузла розподільного обліку, з врахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI,VIІІцієї Методики.

Відповідно до пунктів 4, 12 Розділу ІV Методики, при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі/будинку та у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі/будинку оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як різниця між обсягом теплової енергії, визначеним на підставі показань вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії, та сумою обсягів: обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, та сумарного обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень споживачів, що визначається з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії та мінімального споживання теплової енергії в цих приміщеннях. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

В ході судового розгляду справи позивачем наданий розгорнутий розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , який містить відомості про розмір опалювальної площі, обсяг теплової енергії за показаннями комерційного вузла обліку, обсяг теплової енергії за показаннями вузлів розподільного обліку, опалювальної площі житлового будинку, загальної опалювальної площі квартир, що отримують послугу, кількості теплової енергії за показаннями вузла розподільного обліку, теплового навантаження, кількості теплової енергії на загальнобудинкові потреби, інформацію щодо тарифів, сум нарахування і проведених оплат відповідачем, та який здійснений відповідно до зазначеної вище Методики.

На підтвердження даних щодо обсягів постачання теплової енергії, зазначених у розрахунку заборгованості позивачем надані архівні дані показників комерційного вузла обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, зазначені у розрахунку заборгованості обсяги споживання та проведених оплат стороною відповідача не заперечуються, докази про інші покази загальнобудинкового лічильника або індивідуального лічильника, відповідачем не надано.

З приводу визначеного позивачем теплового навантаження, суд зазначає, що відповідно до п.55 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затв. Постановою КМУ від 01.06.2011 № 869 (в редакції постанови КМУ від 03.04.2019 № 291), для формування двоставкових тарифів на теплову енергію теплове навантаження об`єктів теплоспоживання в розрізі категорій споживачів (із зазначенням величини теплового навантаження на систему опалення споживачів, які користуються централізованим опаленням, споживачів, які відмовилися від централізованого опалення та постачання гарячої води, систему опалення місць загального користування та теплового навантаження на постачання гарячої води) визначається за показниками типових та/або індивідуальних проектів, за якими збудовані такі об`єкти (у разі зміни вихідних даних проектів, зокрема під час переходу частини споживачів на автономне опалення, зміни призначення приміщень навантаження повинні бути підтверджені уповноваженою установою).

Позивачем надана до суду копія аркушу проєктної документації на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якої, визначене в проєкті теплове навантаження на опалення (витрати тепла) становить 266247 ккал/год. Відповідно до письмових пояснень директора технічного ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», визначене в проекті загальне теплове навантаження на опалення, яке становить 0,266247 Гкал/год було застосоване у подальших розрахунках. Теплове навантаження для групи споживачів «населення» у житловому будинку визначалось шляхом вилучення із загального теплового навантаження будинку інших вбудованих споживачів - нежитлового приміщення площею 70,4 кв.м, теплове навантаження якого становить 0,0046 Гкал/год. Тож, згідно розрахунків позивача для житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , теплове навантаження на опалення для групи споживачів «населення» становить 0,261647 Гкал/год.

У свою чергу, стороною відповідача не спростований наданий позивачем розрахунок заборгованості та не доведено, що починаючи з 01 травня 2022 року позивач здійснював нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води з порушенням вимог закону.

Суд не приймає доводи представниці відповідача щодо застосування висновків, викладених в постанові Полтавського апеляційного суду від 02.07.2025 по справі № 554/4601/24, оскільки дане рішення не носить прецедентного характеру. Крім того, висновки, які викладені в постанові, на яку посилається представниця відповідача, носять оціночний характер наявних в матеріалах справи доказів, тобто залежать від конкретних обставин справи.

Отже, суд приходить висновку, що відповідач, як споживач наданих позивачем послуг, не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в період з 01.05.2021 року по 01.01.2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 33866,42 грн., яка відповідачем не спростована.

Крім того, відповідно доположень частин першої та другої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За розрахунками позивача відповідачу нараховані інфляційні втрати за період з 21.06.2021 року по 01.01.2025 року у розмірі 3713,18 грн.та 3% річних в сумі 912,84 грн. Вказані розрахунки відповідачем також не спростовані.

З огляду на те, що відповідачем неналежним чином виконано його грошове зобов`язання з оплати комунальних послуг, нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141. ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 3028,00 грн (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,76-83,89,263-265,280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Комарова, 2а), заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, яка виникла за період з 01.05.2021 року по 31.12.2024 року з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних в загальному розмірі 38 492,44 грн. (тридцять вісім тисяч чотириста дев`яносто дві грн. 44 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Комарова, 2а) судовий збір в сумі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05.12.2025 року.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. В. Фоміна