БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/9476/25
провадження № 2/361/3436/25
УХВАЛА

02 грудня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Гриценко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, неустойки (пені) та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні позивача та відповідача подали спільну заяву про визнання мирової угоди, яка укладена між ними, та закриття провадження у справі.

За умовами мирової угоди, підписаної 10.07.2025, сторони погодили:

-Сторони домовилися, що загальна сума розміру аліментів, неустойки (пені) та додаткових витрат на утримання дитини, яку має сплатити, ОСОБА_2 на користь спільної дитини сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 8 500 000 (вісім мільйонів п`ятсот тисяч) гривень.

-Сторони домовилися, що до 08 грудня 2025 року, ОСОБА_2 має сплатити аліменти, неустойку (пеню) та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 100 000, 00 (сто тисяч) гривень на користь спільної дитини сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-Сторони домовились, що починаючи з 01 січня 2026 року, щоквартально ОСОБА_2 буде сплачувати аліменти у розмірі 100 000, 00 (сто тисяч) гривень на користь спільної дитини сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-Відповідач та Позивач, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, що з моменту визнання та затвердження Мирової угоди судом з винесенням відповідної Ухвали Суду із закриттям провадженням у справі, ОСОБА_2 має сплатити аліменти, неустойку (пеню) та додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 100 000, 00 (сто тисяч) гривень на користь спільної дитини сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а починаючи з 01 січня 2026 року, щоквартально ОСОБА_2 буде сплачувати аліменти у розмірі 100 000, 00 (сто тисяч) гривень на користь спільної дитини сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих питань та претензій щодо розміру аліментів, неустойки (пені) та додаткових витрати на утримання спільної дитини сторін - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які є предметом позову та даної Мирової угоди.

Перевіривши умови мирової угоди, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Частиною 4 статті 196 СК України передбачено, що у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми.

Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

На підставі ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом вказаної статті мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з`ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд (частина 5 статті 207 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість по сплаті аліментів з 2013 року, аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжувала навчання, додаткових витрат на утримання дочки, а також пеню за несплату аліментів, сума позову 26 700 340 гривень.

З тексту мирової угоди встановлено, що сторони погодили, що розмір аліментів, додаткових витрат та пені становить 8 500 000 гривень.

Разом з тим, за розрахунками позивача (на даній стадії судом не здійснювалась перевірка законності та правильності розрахунків позивача) прострочена заборгованість за аліментами становить 1 539 195 гривень.

Отже, сторони узгодили у мировій угоді загальну суму заборгованості 8 500 000 гривень, де ймовірно прострочена заборгованість за аліментами - 1 539 195 гривень, а решта пеня, що свідчить про те, що пеня в декілька разів перевищує розмір загальної заборгованості. Проте, відповідно до вимог СК України позивач має право на отримання пені за несплату аліментів у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.

З огляду на викладене, умови мирової угоди суперечать закону, тому необхідно відмовити у затвердженні мирової угоди між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 207, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН