Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/323/25
номер провадження 2/215/1176/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Болдирєвій А.О.

за участю:

представника позивача - Сокири В.В.

представника відповідача

в режимі відеоконференції - Стойки Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 215/323/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив

Описова частина

У січні 2025 року представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду через підсистему електронний суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 06.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 808991876, у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого банком надано грошові кошти у вигляді кредитної лінії на умовах строковості, зворотності, платності в сумі 11 750 грн. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 36 512,59 грн, яка складається з наступного: 8 834,35 грн заборгованість по кредиту; 27 678,24 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого продовжено додатковими угодами №19, 26, 27, 31, 32, відповідно до умов якої до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №168 від 11.01.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 808991876 від 06.09.2021.

Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії.

27.05.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №27/0524-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги, в тому числі прийняв і до відповідача.

02.12.2024 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №02/12/24-У, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №02/12/24-У від 02.12.2024, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за № 808991876 від 06.09.2021 у розмірі 36 512,59 грн, з яких: 8 834,35 грн заборгованість по кредиту; 27 678,24 грн заборгованості за відсотками.

ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №808991876 від 06.09.2021 у розмірі 36 512,59 грн, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.02.2025 та задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказів.

20.02.2025 на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надійшов лист №20.1.0.0.0/7-250205/80834-БТ від 13.02.2025 та виписка по рахунку.

25.02.2025 розгляд справи відкладено на 20.03.2025, у зв`язку з неявкою відповідача.

20.03.2025 розгляд справи відкладено на 15.04.2025, у зв`язку з неявкою відповідача.

15.04.2025 розгляд справи відкладено на 13.05.2025, за клопотанням відповідача.

13.05.2025 розгляд справи відкладено на 10.06.2025, за клопотанням відповідача.

10.06.2025 справу знято з розгляду у зв`язку із відпусткою судді, розгляд справи призначено на 11.09.2025.

09.09.2025 представник відповідача - адвокат Стойка Р.В. через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» направила до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає частково, а саме в частині заборгованості за основного боргу в розмірі 8 834, 35 грн та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитними коштами в межах строку договору. Зазначає, що дійсно 06.09.2021р. між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та відповідачем було укладено кредитний договір №808991876. Згідно з п. 1.3. Договору сума кредиту становить 11 750 грн. Відповідно до п. 1.7. Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту Позичальником, а саме до 05.12.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладання Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту саме кількість днів, на дату укладання Договору по відношенню до дати надання першого траншу за даним Договором. Відповідно до п. 1.8. Договору, сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцією продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних у цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору, строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується: Z- 30-(X-Y), де Z- кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; X- поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y- дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду, якщо Y>Х, то тільки кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, порівнює 30 дні. Отже, вбачається, що продовжити строк Дисконтного періоду та строк надання Кредитної лінії може бути позичальником, а саме ОСОБА_1 за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Однак, відповідач ОСОБА_1 жодним із передбаченим кредитним договором №808991876 від 06.09.2021 способом не продовжувала строк надання кредитної лінії та Дисконтного періоду та нічого не активувала в особистому кабінеті і в терміналі самообслуговування. Позивач не надав суду докази того, що відповідач ОСОБА_1 своїми діями продовжила (або продовжувала) строк Дисконтного періоду та строк надання Кредитної лінії та позивач не вказав, яким саме способом (в особистому кабінеті чи терміналі самообслуговування) було активовано продовження строк надання кредитної лінії та Дисконтного періоду. Також, позивач не вказав в своєму позові і не надав докази, коли саме було активовано продовження строку Дисконтного періоду та строк надання Кредитної лінії. В свою чергу, умовами кредитного договору №808991876 не передбачено автоматичної пролонгації дій кредитного договору, а є чіткий перелік та алгоритм дій з боку Позичальника для продовження дії кредитного договору. Нарахування відсотків поза строком дії договору є протиправним, оскільки порушує баланс інтересів сторін.

Наведений позивачем розрахунок заборгованості за процентами не відповідає умовам погодженим між сторонами умовам договору, наявні у справі матеріали не містять доказів автоматичного активування дії договору, а тому поданий розрахунок позичачем не відповідає нарахування відсотків відповідно до умов договору.

Так, на переконання відповідача та його представника, заявлені позовні вимоги у вказаному розмірі є необґрунтованими з огляду на те, що позивач по справі, отримавши право звернення до суду, нарахував відповідачу заборгованість за відсотками за період, який виходить за межі строку кредитування, що не відповідає положенням ч.2 ст. 1050 ЦК України, оскільки відповідач не активував та не погоджувався і не надавав згоди і ніяких дій не здійснював для продовження строку Кредитної лінії та Дисконтного періоду, а позивач в свою чергу не довів факт активування відповідачем продовження строку Кредитної лінії.

Крім того вказує, що витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт не відповідає дійсності, є неспівмірними із складністю цієї справи. Вказує, що Велика Палата ВС сформувала позицію щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в постанові від 19.02.2020 р. № 755/9215/15-ц. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставин справи.

11.09.2025 справу знято з розгляду у зв`язку із відпусткою судді, розгляд справи призначено на 15.10.2025.

16.09.2025 представника позивача, через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» направила до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважають заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4.1. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Отже, Правила є у відкритому доступі на Сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісного кредитора) за посиланням: https://moneyveo.ua/confidentiality/creditrules/ та Відповідач погодився, що ознайомився з ними (п. 4.1. Договору)

Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору Відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.

Згідно з п. 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним. Пунктом 1.9.2. передбачено, що за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 578,00 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,58 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

До того ж, в п. 1.12.2 вказано, що з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду, Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Під час укладення договору Відповідач ознайомилася з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує її законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода на обробку персональних даних та доступ до кредитної історії.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» Відповідач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

Уклавши Договір, Позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримала екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Згідно п.4.3 Кредитного договору Сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином, за умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: 1. За користування кредитними коштами згідно з ст. 1048 ЦК України визначеному договором. 2. За користуванням кредитними коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України і, за весь час прострочення.

Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу вказує, що позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином.

Представник позивача Сокира В.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з підстав та доводів наведених в позовній заяві та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Стойка Р.В. у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити частково, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, поданому до суду.

Мотивувальна частина

Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права

Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, принцип змагальності згідно ст. 12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судом встановлено, що 06.09.2021 ОСОБА_1 подала заявку на отримання грошових коштів в кредит, на підставі вказаної вище заяви ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії №808991876, згідно з п.п. 1.1 якого, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 11750 грн (а.с. 64 зв. бік-74, 75).

Відповідно до п.п.1.7 договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 05.12.2021.

Пунктом 1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору, строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х Y), де: Z кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів.

Відповідно до 1.9 договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 578,00 % річних, що становить 1,58 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

У пункті 1.9.3 вказано, що якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.

Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 % від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Відповідно до п. 1.12.2 договору з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 % річних, що становить 2,98 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

У пункті 1.13 договору вказано, що проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником).

Згідно п.4.3 Кредитного договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 4.9 позичальник засвідчує, що умови цього Договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Кредитодавця та Позичальника.

Згідно з п. 4.10 сторони засвідчують, що укладення цього Договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна із Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін. У разі істотної зміни обставин, якими Сторони керувалися при укладенні Договору, Договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою Сторін.

Як вбачається з довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ОСОБА_1 підписала договір одноразовим ідентифікатором MNV73МЕ5, який відправлено позичальнику 06.09.2021 о 16:57:36 за номером телефону НОМЕР_1 . При цьому ідентифікатор введено ОСОБА_1 для ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 06.09.2021 о 16:59:04, а кошти перераховано ОСОБА_1 06.09.2021 о 16:59:21 (а.с. 76).

Відповідно до платіжного доручення №065е8а8а-3222-4а48-8аf2-с0b6bea1a931 від 06.09.2021, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» переказало Заїка О.С. на картку №4149-49XX-XXXX-2665 грошові кошти у розмірі 11 750 грн. Призначення платежу - переказ коштів згідно договору №808991876 від 06.09.2021, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 85).

Згідно з довідкою № 622 від 02.12.2024, 06.09.2021 на картку № 4149-49XX-XXXX-2665 було перераховано 11 750 грн за допомогою платіжного сервісу LiqPay (а.с. 86, 87).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором № 808991876, заборгованість ОСОБА_1 становить 25 192,41 грн, з яких: 8 834,35 грн тіло кредиту, 16 358,06 грн проценти (а.с. 48-49).

28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжено додатковими угодами №19, 26, 27, 31, 32, згідно з п.п. 2.1 якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 16-21, 22, 23-27, 28, 29, 30).

Згідно з реєстром прав вимоги №168 від 11.01.2022, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №808991876 від 06.09.2021. Розмір заборгованості становить 25 192,41 грн (а.с. 31-32).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за кредитним договором №808991876 від 06.09.2021 становить 36 512,59 грн, з яких: 8 834,35 грн тіло кредиту, 27 678,24 грн проценти (а.с. 50).

27.05.2024 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №27/0524-01, згідно з п.п.2.1 якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 33-37).

Згідно з реєстром прав вимоги №1 від 27.05.2024, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №808991876 від 06.09.2021, розмір заборгованості становить 36 512,59 грн (а.с. 38-39).

02.12.2024 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали договір факторингу №02/12/24-У, згідно з п.п.1.1 якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 40-44).

Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу №02/12/24-У від 02.12.2024, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №808991876 від 06.09.2021, розмір заборгованості становить 36 512,59 грн (а.с. 45-46).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав інформації від 13.02.2025 № 20.1.0.0.0/7-250205/80834-БТ відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), Банком була випущена банківська карта № НОМЕР_4 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні. Також надано виписку по рахунку № НОМЕР_6 , за період з 06.09.2021 по 11.09.2021, з якої вбачається зарахування грошових коштів 06.09.2021 у сумі 11 750 грн (а.с. 106, 107).

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, під час підписання кредитних договорів, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення таких Договорів на таких умовах шляхом підписання Договору. Зазначений правочин про надання кредитних коштів вчинено відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Так, Позивачем доведено, що між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №808991876 за яким остання отримала кредитні кошти у сумі 11 750 грн, що не заперечує та визнає відповідач.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Дослідженими матеріалами справи встановлено належний перехід права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до позивача, через договори факторингу з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», вказані договори факторингу не визнавалися недійсними.

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

Відповідачем не заперечується та не спростовано факт укладення нею договору кредитної лінії №808991876 від 06.09.2021та отримання кредитних коштів.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8 834,35 грн за договором кредитної лінії №808991876 від 06.09.2021.

Зазначена вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачкою.

Щодо стягнення відсотків суд зазначає наступне.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту у розмір 8 834,35 грн, однак заперечує проти стягнення відсотків, оскільки вважає, що після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні праві підстави нараховувати відсотки, а відтак нараховані поза межами 30-ти денного строку відсотки є необґрунтованими, а пролонгації кредитного договору не відбувалося.

Нарахування відсотків у розмірі 16 358,06 грн здійснив первісний кредитор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі первинних документів в порядку п. 1.3, 1.7, 1.9.1, 1.9.3, 1.12, 1.12.1, 1.12.2, 4.2 договору кредитної лінії № 808991876 від 06.092021, за якими:

1.3. кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 11 750 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 05.12.2021;

1.7. кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі "дисконтний період"), а саме до 05.12.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором;

1.9. за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору;

1.12. сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 % річних, що становить 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним;

4.2. строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.7 Договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання;

Суд зазначає, що договором кредитної лінії №808991876 від 06.09.2021 передбачено як розмір тіла кредиту 11 750 грн, так і відсотки за користування кредитом останньою в 30-ти денний період і, у разі неповернення такого кредиту в 30-ти денний період, з перерахунком відсотків, та поза 30-денним періодом по 90-й період.

З огляду на вказане, із врахуванням вищезазначено суд приходить до висновку, що первісним кредитором, проценти за користування кредитом нараховані у межах строку кредитування та у відповідності до умов договору.

Окрім того, суд зазначає, що розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач ОСОБА_1 розуміла розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, з п. 2.2 додаткової угоди від 31.12.2020 № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 вбачається, що разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором (а.с. 23-27).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» заборгованість за кредитним договором №808991876 від 06.09.2021 становить 36 512,59 грн, з яких: 8 834,35 грн тіло кредиту, 27 678,24 грн проценти.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Суд погоджується, що п. 4.3. Договору визначено, що Сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Але ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що стороною позивача не було конкретизовано вимогу щодо стягнення відсотків, а саме позивач повинен був пред`явити вимогу про стягнення заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, яка мала становити 16 358,06 грн, та вимогу про стягнення заборгованості за відсотками в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідно до п. 4.3. Договору, та не було надано відповідного розрахунку ані в позові, ані в додатках до позову, суд вважає, що відсотки повинні бути стягнуті лише в межах строку кредитування в сумі 16 358,06 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновки за результатом розгляду позовної заяви

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором кредитної лінії № 808991876 від 06.09.2021, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , у розмірі 25 192, 41 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту у сумі 8 834,35 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 16 358,06 грн.

Щодо судових витрат

За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 671,37 грн (25 192,41 грн (розмір задоволених вимог) * 2 422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / (36 512,59 грн розмір заявлених позовних вимог).

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги № 03/12/2024-01 від 03.12.2024; копію Додаткової угоди № 3 від 03.12.2024 до Договору про надання правової допомоги № 03/12/2024-01 від 03.12.2024; копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 03.12.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 52-53, 54, 55, 56).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив зменшити розмір витрат на правову допомогу

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також ціну позову та розмір фактично задоволених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 14, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 274, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості за договором кредитної лінії №№ 808991876 від 06.09.2021 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 у розмірі 25 192 (двадцять пять тисяч сто девяносто дві) гривні 41 копійка, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 8 834,35 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 16 358,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 671,37 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) гривня 37 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

В задоволені решти позовних вимог, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4А, офіс 10.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя