КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/1307/25 Головуючий у 1 інстанції: Висоцька Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Стужук Наталії Василівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 20грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №100653044, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплата комісії і процентів мало бути здійснене 03 квітня 2024 року. 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т, на підставі якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором №100653044 від 20 грудня 2023 року.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило стягнути з неї заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку становить 17125,00 грн., з яких:5000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту,11625,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами,500,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 100653044 від 20 грудня 2023 року, в сумі 17125,00 грн., та судові витрати в розмірі 2422,40 грн., а всього 19547,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у позові ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Вважає, що ТОВ ФК «Кредит-Капітал» не довело належними та допустимими доказами відступлення ТОВ ФК« Мілоан» на користь ТОВ ФК «Кредит- Капітал» права вимоги до ОСОБА_1 та розмір заборгованості. Звертає увагу на те, що п. 3.2.6 кредитного договору №100653044від 20 грудня 2023 року передбачено, що позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором повністю на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору. Відповідно до кредитного договору строк кредитування закінчився 03 квітня 2024 року, а тому ТОВ «Мілоан» не мало права на відступлення права вимоги до ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року. В наданих позивачем додатках до вказаного договору відсутні відомості про відповідачку ОСОБА_1 , а витяг з реєстру боржників від 04 лютого 2025 року виготовлений самим позивачем. Кредитний договір не відповідає положенням Закону «Про споживче кредитування», нарахування відсотків за кредитним договором за визначеною у ньому ставкою є непропорційним та несправедливим. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Частиною 5 ст.8 ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування» було визначено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказані положення Закону набрали чинності 24 грудня 2023 року. Отже,починаючи з 25 грудня 2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1 %. Застосування денної процентної ставки у більшому розмірі порушує право споживача кредитних послуг. Також апелянт вважає, що суд безпідставно стягнув з ОСОБА_1 заборгованість по комісії в сумі 500,00 грн. Оскільки кредитором встановлено щомісячну плату за послуги, які за Законом повинні надаватись безоплатно, положення договору щодо обов`язку щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними.

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 100653044, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2., 1.3., 1.3.1., 1.3.2., 1.4., 1.5., 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3. кредитного договору сума кредиту становить 5000,00 грн., загальний строк кредитування - 105 днів, з 20 грудня 2023 року і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04 січня 2024 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03 квітня 2024 року. Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1775,00 грн. (162276,00% річних), загальні витрати позичальника за весь строк кредитування складають 12125,00 грн (7121,00% річних); орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 6775,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 17125,00 грн., комісія за надання кредиту - 500,00 грн., проценти за користування кредитом (пільговий період) - 1275,00 грн.,, які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду, проценти за користування кредитом (поточний період) - 10350,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі 5000,00 грн. ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.

26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т. За умовами договору ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором № 100653044 від 20 грудня 2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги право вимоги за кредитним договором № 100653044 від 20 грудня 2023 року в розмірі 17125 грн., з яких: 5000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 11625 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків, 500 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вказану заборгованість.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором № 100653044 від 20 грудня 2023 року і має заборгованість. Відповідачка ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів на спростування факту укладення кредитного договору, а також на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором. Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 100653044 від 20 грудня 2023 року.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на недоведеність ТОВ ФК «Кредит-Капітал» відступлення ТОВ ФК«Мілоан» права вимоги до ОСОБА_1 та розмір заборгованості.

На підтвердження вказаних обставин ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало суду копію договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року, додаткової угоди №1 від 04 лютого 2025 року до договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року, платіжної інструкції про здійснення оплати за договором відступлення права вимоги та витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року, в якому зазначено дані ОСОБА_1 , реквізити кредитного договору, розмір заборгованості та її складові.

Формування позивачем копії вказаних документів не ставить під сумнів їх достовірність.

Представник відповідачки ОСОБА_1 зазначає, що п. 3.2.6 кредитного договору №100653044 від 20 грудня 2023 року передбачає, що позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором повністю на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору. Строк кредитування закінчився 03 квітня 2024 року і тому на думку апелянта ТОВ «Мілоан» не мало права на відступлення права вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору відступлення прав вимоги №107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року.

Разом з тим, п. 3.2.6 кредитного договору №100653044 від 20 грудня 2023 року визначено лише право ТОВ ФК «Мілоан» на відступлення права вимоги за кредитним договором протягом строку дії цього договору. Вказаний пункт договору та чинне законодавство не передбачає заборони відступлення прав вимоги за кредитним договором після закінчення строку кредитування.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на неврахування судом положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою було визначено максимальний розмір денної процентної ставки - 1%, та на несправедливість умов договору щодо нарахування процентів та комісії.

22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».

Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Відтак,згідно вказаного Закону максимальний розмір денної процентної ставки не повинен був перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 22 квітня 2024 року - 2,5 %; протягом наступних 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 20 серпня 2024 року - 1,5 %; починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності, тобто, з 21 серпня 2024 року, - 1%.

Умовами кредитного договору №100653044 від 20 грудня 2023 року загальний строк кредитування був визначений тривалістю 105 днів до 03 квітня 2024 року. Нарахування процентів здійснювалося кредитором за ставкою 1,70 % за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду та ставкою 2,30 % за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, тобто в межах максимального розміру денної процентної ставки, установленого Законом України «Про споживче кредитування». А тому відсутні підстави вважати такі положення договору несправедливими.

Сплата позичальником комісії та процентів за користування кредитом у визначеному договором розмірі є результатом домовленості сторін, а такі положення договору є обов`язковими до виконання.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Стужук Наталії Василівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.