Справа № 642/5792/25
УХВАЛА

"03" грудня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зуба Г.А.,

за участю секретаря Кулікової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 14.05.2023-100001431 від 14.05.2023 у розмірі 12947, 94 грн., та витрати по сплаті судового збору.

31.10.2025 вказана справа розподілена судді Зубу Г.А.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що зазначена цивільна справа підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч.1ст.8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів"ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Суд зазначає, що правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. У разі, якщо судом не буде вжито заходів щодо передачі цивільної справи за підсудністю, як наслідок, справа буде розглядатись неповноважним судом, що є підставою для скасування судового рішення, прийнятого за результатами даної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Так, ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 02.10.2025 справу передано на розгляд за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Харкова з тих підстав, що останнім відомим місцем перебування відповідача ОСОБА_1 (до 07.04.2025) є адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Разом з цим, згідно відомостей, які містяться в інформаційній довідці з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери № 2080297 від 03.12.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи та фактична адреса її проживання/перебування: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Краматорського міського суду Донецької області.

П.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням № 747/0/15-23 від 25.07.2023 змінила територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області.

За таких обставин, суд вважає, що дана справа не підсудна Київському районному суду м. Харкова та її необхідно направити за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

При цьому, відповідно до приписів ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкового скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, направити за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Зуб Г.А.