Справа № 446/476/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

27.11.2025року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Луківської Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє: Регіональна філія "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, витребування частини земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє: Регіональна філія "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, витребування частини земельної ділянки

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.11.2025 в цивільній справі № 446/476/19, у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє: Регіональна філія "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" відмолено повністю.

Відповідачкою ОСОБА_1 17.11.2025 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд стягнути з АТ Українська залізниця, в особі Регіональної філії Львівська залізниця АТ Українська залізниця на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 54 400,00 грн..

До вищевказаного клопотання долучені відповідні докази на обґрунтування розміру понесених судових витрат.

Відповідно до пункту частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З врахуванням вище вказано на підставі ст. 270 ЦПК України судом призначено судове засідання щодо ухвалення додаткового судового рішення про вирішення питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу.

Представником АТ Українська залізниця, в особі Регіональної філії Львівська залізниця АТ Українська залізниця- Соболь О.В. 21.11.2025 через систему «Електронний суд» подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що вищезгадана заява про ухвалення додаткового рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема, позивачем до закінчення судових дебатів не було заявлено суми понесених стороною витрат на надання професійної правничої допомоги. Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначає те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи та необґрунтованими. Зокрема, у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги наведено перелік робіт, однак сторона вважає такі необґрунтованими та те, що деякі зазначені дії не є окремими самостійними юридичними послугами, а охоплюються процесом підготовки позовної заяви, що вказує на явне завищення розміру витрат на професійну правничу допомогу та неспівмірність заявлених витрат зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, невідповідність критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Відтак, просила суд в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат відмовити повністю, разом з тим у випадку наявності підстав для стягнення судових витрат, зменшити такий розмір відшкодуванню до 10% (5 440,00 грн.).

Представник позивача Акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє: Регіональна філія "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" у визначену дату судового засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак її представник Хом`як О.Г. подав заяву у якій просив розгляд справи здійснювати без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду.

За таких умов, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи без участі осіб, які не прибули.

Водночас відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу виходив з наступних норм та мотивів.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом встановлено, що представництво інтересів відповідачки ОСОБА_1 у даній справі здійснювало адвокатське об`єднання «Матвіїв і Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 339-23/04 від 23.04.2018.

Згідно п.1.1. Договору Виконавець бере на себе зобов?язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги (послуг правового характеру) у відповідності з умовами цього Договору, а Клієнт зобов?язується здійснювати оплату правової допомоги та фактичних витрат, понесених безпосередньо при виконанні цього Договору.

Згідно п.3.4 Договору Виконавець самостійно визначає та за необхідності замінює Адвокатів, які будуть відповідальними за надання правової допомоги і до яких уповноважені особи Клієнта можуть звертатися з метою отримання правової допомоги. Повноваження Адвокатів Виконавця на представництво інтересів Клієнта посвідчуються витягом з цього Договору та ордером, встановленої форми, виданим Виконавцем Адвокатові. В будь-якому разі уповноваженою особою Виконавця є особа, яка підписала цей договір.

Згідно п.2.2 Договору винагорода, що надається Виконавцем (гонорар) оплачується Клієнтом за ставкою 1700,00 грн. за годину витрачену адвокатом.

Згідно Актів про надану правову допомогу по договору: №1512 від 30.04.2020 сума наданих послуг складає - 12 750грн., №1571 від 30.06.2020 сума наданих послуг складає - 3 400 грн., №1686 від 07.10.2020 сума наданих послуг складає - 1700 грн., №339-23/04 від 23.04.2018 сума наданих послуг складає - 1700 грн., №2498 від 31.03.2022 сума наданих послуг складає - 2550 грн., №2558 від 31.05.2022 сума наданих послуг складає - 850 грн., №2732 від 30.09.2022 сума наданих послуг складає - 850 грн., №2762 від 31.10.2022 сума наданих послуг складає - 3400 грн., №3050 від 31.03.2022 сума наданих послуг складає - 850 грн., №3220 від 31.07.2023 сума наданих послуг складає - 850грн., №2055 від 31.05.2021 сума наданих послуг складає 1700 грн. за якими виконавець надав, а клієнт прийняв правову допомогу.

Згідно долучених до матеріалів заяви квитанцій ОСОБА_1 оплатила за надану правову допомогу АО «Матвіїв і Партнери» загальну суму за наданні послуги, що складає 28 900 гривень.

Згідно акту виконаних робіт №004224 від 10.11.2025 ОСОБА_1 отримала від АО Матвіїв і партнери правову допомогу по договору №339-23/04 від 23.04.2018 послуги, загальний підрахунок яких становить - 25 500, 00 грн.. В цей же день, АО Матвіїв і партнери виставлено рахунок на оплату наданих адвокатським об`єднанням послуг у сумі 25 500, 00 грн..

Відтак матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ОСОБА_1 послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу.

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19), від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19), додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Таким чином суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (вивчення норм законодавства, обсягу доказів,складання і направлення відповіді на відзив на позовну заяву, запити, заяви, клопотання), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд вважає за можливе стягнути з АТ Українська залізниця у розмірі 54400,00 грн.

Судом не приймається до уваги посилання сторони позивача, що докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу подані стороною з порушенням строку, адже в силу положень ч.2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Окрім того, представник позивача посилається, на те, що до представником не додано документального підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а також посилається на те, що докази надані стороною є неспівмірними до розгляду справи та такими, що є необґрунтованими, однак судом відзначається, що законодавство передбачає можливість відшкодування витрат, як тих, які сторона уже понесла, так і тих, які вона ще має понести у зв`язку з розглядом справи. Доводи сторони про необґрунтованість поданих доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними. Заявником надано договір про надання правничої допомоги, акти приймання-передачі наданих послуг та платіжні документи, які у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатських послуг, так і реальність здійснення відповідних витрат.

Зокрема, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №648/1102/19).

Тож, дослідивши надані в встановлений процесуальний строк докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, прийшов до висновку, що такий розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та підлягає розподілу на рівні з іншими судовими витратами у справі.

Керуючись ст.ст.2,81,89, 141, 258,259,263-265, 268,280-282,270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити повністю.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 446/476/19 за позовною заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє: Регіональна філія "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, витребування частини земельної ділянки.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 54 400,00 грн (п`ятдесят чотири тисячі чотириста гривень нуль копійок).

Дане рішення є невід`ємною частиною рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.11.2025.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення додаткового рішення. Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.

Повний текст додаткового рішення виготовлений 08.12.2025

Суддя У.І. Костюк