Номер провадження: 22-ц/813/7025/25
Справа № 495/1481/18
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарової М.В., Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

учасники справи:

позивач Білгород-Дністровська місцева прокуратура Одеської області

відповідач Затоківська селищна рада,

відповідач Головне територіальне управління юстиції в Одеській області

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача - Самодурова Наталія Валеріївна, Юрченко Катерина Анатоліївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2025 року

за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,-

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

14.07.2025 року адвокат Самодурова Наталія Валеріївна, яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

Свою заяву представник відповідачки ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала справа за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

28.07.2019 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було прийнято ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якою було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0634 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:001:0341).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

24.02.2021 року Постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області була задоволена частково. Вказане рішення набрало законної сили та реалізовано позивачем у справі. Тобто, на думку представника ОСОБА_1 , відпала необхідність у продовженні дії ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, оскільки існування даного обмеження не дає можливості ОСОБА_1 завершити передбачену Земельним Кодексом України процедуру приватизації земельної ділянки, що перебуває у її фактичному користуванні та призначена для обслуговування житлового будинку, який належить ОСОБА_1 на праві власності.

Враховуючи намір звернення відповідача до Кароліно-Бугазької сільської ради Одеського району за здійсненням процедури приватизації земельної ділянки, існування вказаного обтяження у вигляді арешту ускладнює прийняття рішення про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0341). На підставі викладеного, представник відповідача у справі ОСОБА_1 адвокат Самодурова Н.В. просить задовольнити заяву та скасувати заходи забезпечення позову , які були вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.07.2019 року.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2025 року у задоволенні заяви адвоката Самодурової Наталії Валеріївни, яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора відмовлено.

Обґрунтовуючи свою ухвалу суд першої інстанції зазначав, що на момент подання вищевказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову відповідачка ОСОБА_1 не є власником вказаної земельної ділянки, що підтверджується Відповіддю № 1585671 від 21.07.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто вжиті заходи забезпечення позову по даній справі не порушують її законні права та інтереси, а також приймаючи до уваги той факт, що Постановою Одеського апеляційного суду від 23.03.2021 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2019 року було скасовано, позовні вимоги позивача були задоволені частково, зокрема скасовано запис у Державному реєстрі речових прав № 03 про проведену державну реєстрацію прав за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0634 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:001:0341).

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із вказаною ухвалою адвокат Самодурова Наталія Валеріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою та просила ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, ухвалена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а тому ухвала суду є необґрунтованою.

Вважали, що судом першої інстанції неправомірно застосовано ст. 156 ЦПК України, оскільки, дана стаття відповідає за заміну одного заходу забезпечення позову іншим, в той час як відповідач звертався до суду із заявою про скасування забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України.

Посилались на рішення Одеського апеляційного суду від 23.03.2021 р. по справі № 495/1481/18, яке було реалізовано прокурором, а право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку припинено. ОСОБА_1 звернулася до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за процедурою приватизації земельної ділянки площею 0,0634 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:001:0341). Проте, існування арешту блокує реалізацію нею права на приватизацію земельної ділянки, бо за своєю суттю є обмеженням у відчуженні, яким є рішення про передачу у приватну власність.

Тобто враховуючи вищевикладене вважали, що у даному випадку, арешт було накладено на земельну ділянку, яка на момент накладення перебувала у власності ОСОБА_1 . Проте з моменту набрання законної сили рішення суду, яким припинено право власності заявника на цю земельну ділянку, відпала фактична та юридична підстава для застосування забезпечення позову саме щодо цієї особи як власника майна. Враховуючи, що арешт є тимчасовим обмеженням правомочностей власника майна з метою забезпечення ефективного розгляду справи, проте особа, яка більше не має речового права на об`єкт, не може впливати на його обіг чи розпорядження, а тому збереження арешту щодо такої особи є безпідставним, а сам арешт є надмірним заходом, що суперечить принципу пропорційності процесуальних обмежень.

Щодо явки сторін.

Сторони були сповіщені належним чином про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення не надходило, що не перешкоджає апеляційному перегляду.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене рішення відповідає в повній мірі.

Судовою колегією встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2018 року було накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0634 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:001:0341).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2019 року у задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора було відмовлено.

Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 23.03.2021 року зазначене вище рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2019 року було скасовано, позовні вимоги першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора було задоволено частково, зокрема скасовано запис у Державному реєстрі речових прав № 03 про проведену державну реєстрацію прав за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0634 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:001:0341).

Згідно Відповіді № 1585671 від 21.07.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0341, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є скасованим.

Згідно ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7).

Відповідно до ст. 156 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що на момент подання вищевказаної заяви про скасування заходів забезпечення позову відповідачка ОСОБА_1 не є власником вказаної земельної ділянки, що підтверджується Відповіддю № 1585671 від 21.07.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто вжиті заходи забезпечення позову по даній справі не порушують її законні права та інтереси, а також приймаючи до уваги той факт, що Постановою Одеського апеляційного суду від 23.03.2021 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2019 року було скасовано, позовні вимоги позивача були задоволені частково, зокрема скасовано запис у Державному реєстрі речових прав № 03 про проведену державну реєстрацію прав за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0634 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:001:0341), суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заява адвоката Самодурової Наталії Валеріївни, яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Муравйова П. до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1 , Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора таким , що задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, ухвалена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а ухвала суду є необґрунтованою, апеляційний суд враховуючи вищевикладені обставини вважає їх не слушними, так як доводи апеляційної скарги зводяться до помилкового трактування стороною відповідача оскаржуваної ухвали, крім того скаржник в своїй апеляційній скарзі наголошує, що саме накладений арешт на спірне майно забороняє їй його реалізувати.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправомірно застосовано ст. 156 ЦПК України, оскільки, дана стаття відповідає за заміну одного заходу забезпечення позову іншим, в той час як відповідач звертався до суду із заявою про скасування забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України, апеляційний суд вважає не обґрунтованим належним чином, так як при постановленні вказаної постанови суд першої інстанції виходив саме зі ст.158 ЦПК України, а положення ст. 156 ЦПК України відповідачу роз`яснено, для розуміння порядку та підстав звернення з заявою про скасування заходів забезпечення позову, тобто скаржником помилково трактується застосовану судом першої інстанції норму ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що особа, яка більше не має речового права на об`єкт, не може впливати на його обіг чи розпорядження, а тому збереження арешту щодо такої особи є безпідставним, а сам арешт є надмірним заходом, що суперечить принципу пропорційності процесуальних обмежень, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги є суперечливими, так як скаржник в мотивування своєї скарги зазначав, що скасування заходів забезпечення позову йому потрібно для права реалізації спірного майна, так як застосовані заходи спрямовані на захист від реалізації та відчуження спірного майна, при тому заява про скасування заходів забезпечення позову не містить законних підстав для скасування встановленого заходу, а скаржником не вмотивовано належними та допустимими доказами, за дослідженними матеріалами справи наявності підстав для скасування ухвали про забезпечення позову.

Інші доводи апелянтів є викладенням своєї позиції та не є критикою судового рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, взявши до уваги позицію учасників судового розгляду справи викладену у процесуальних документах, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, судова колегія приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення вимог апеляційних скарг.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Самодурової Наталії Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

В.А. Коновалова