Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження № 22-з/4815/109/25
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Полюхович Альони Василівнипро ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
У жовтні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 21 м2 по АДРЕСА_1 , яка передана у постійне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом знесення сходів і заборони ОСОБА_2 залишати будь-які предмети на земельній ділянці площею 21 м2 по АДРЕСА_1 .
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 та об`єднано їх в одне провадження.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 травня 2022 року до участі у справі залучено ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 21 м2 по АДРЕСА_1 , яка передана у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом знесення сходів та заборони ОСОБА_2 залишати будь-які предмети на земельній ділянці площею 21 м2 по АДРЕСА_1 .
Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840, 80 гривень судового збору.
Судовий збір у розмірі 908 гривень, що понесений ОСОБА_2 при пред`явленні зустрічного позову, віднесено на її ж рахунок.
У поданій через свого представника адвоката Сулковського Б.П. апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у неповноті з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права, просила його скасувати, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні первісного позову та задовольнивши зустрічний позов повністю.
У поданому відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Полюхович А.В., вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Сулковського Б.П. залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2025 року без змін.
07 листопада 2025 року апеляційний суд отримав від адвоката Полюхович А.В. заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 7 000 гривень.
20 листопада 2025 року через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи адвокат Сулковський Б.П. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
На переконання представника відповідача, з огляду на принципи справедливості, а також на критерії реальності адвокатських витрат і розумності їх розміру, тобто відповідності понесених витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, співмірності цих витрат із ціною позову та конкретними обставинами справи, визначена вартість є завищеною, неспівмірною, необґрунтованою і непропорційною обсягу виконаної роботи та наданої послуги, а також невідповідною порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг у аналогічних справах. У зв`язку з цим вважав за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 1 000 гривень.
Заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви і якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Тобто законодавцем визначено роль суду у позовному провадженні саме як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 09 лютого 2022 року; копію додаткової угоди № 2 до договору від 10 жовтня 2025 року; копію акта здавання-приймання наданих послуг, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7 000 гривень.
Між тим, апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що надані докази не є безумовною підставою для відшкодування, адже цей розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційними до складності справи для адвоката, виконаною ним роботою, а також вимогам апеляційної скарги.
Так, заявлена до стягнення сума грошових витрат є очевидно завищеною і підлягає зменшенню, позаяк виконані адвокатом роботи (подання відзиву на апеляційну скаргу та участь в одному судовому засіданні) не потребували багато часу, не складні з огляду на кількість та очевидну необґрунтованість доводів автора апеляційної скарги, а також тотожні наведеним у позовній заяві та у відзиві на зустрічний позов обґрунтуванням.
Тому колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача в суді апеляційної інстанції, який підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 4 000 гривень.
З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Полюхович Альони Василівни задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції. Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Позивач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПІІ: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків