Провадження № 2/686/7616/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2025 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Порозової І.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного(письмового)позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

19.08.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 6560,00грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 10.01.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідач уклали електронний Кредитний договір № 1438568. За вказаним договором позичальник отримав кредит в сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.

10.01.2021р. на банківську карту відповідача НОМЕР_1 , зараховано 2000,00грн.

07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті фінанас груп» укладено Договір факторингу № 1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сіті фінанас груп» належні йому права вимоги до боржників у тому числі за договором 1438568.

07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті фінанас груп» відступив право вимоги за кредитним договором №1438568 від 10.01.2021 р. до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн».

Станом на 12.06.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача склав 6560,00грн., який складається з тіла кредиту- 2000,00 грн. та процентів за кредитом 4560,00грн.

Вказані суми, а також судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу 10500 грн. позивач просить стягнути з позичальника.

Ухвалою судді від 08.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач про відкриття провадження повідомлений належним чином, його представником-адвокатом Тальчук П.І. подано відзив на позовну заяву за змістом якого позов не визнається відповідачем з причин не надання доказів укладення кредитного договору, перерахування коштів, наявності заборгованості, правомірності нарахування процентів та права вимоги у позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Відповідач уклали електронний Кредитний договір № 1438568, який підписаний електронним підписом позичальника. За вказаним договором позичальник отримав кредит в сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, яким визначено строк його дії -30днів та стандартну процентну ставку-1,9% в день.Умовами договору визначено орієнтовну загальну вартість кредиту за зниженою процентною ставкою, при умові своєчасного виконання позичальником умов договору-2006,00грн. та за стандартною ставкою в сумі 3140,00грн., що фактично застосовано.

10.01.2021р. на банківську карту відповідача НОМЕР_1 , зараховано 2000,00, підтвердженням чого надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.07.2025 року.

07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті фінанас груп» укладено Договір факторингу № 1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сіті фінанас груп» належні йому права вимоги до боржників у тому числі за договором 1438568, що підтверджено договором факторингу та платіжною інструкцією від 08.09.2021 року №42 про повну оплату ціни відступлення права вимоги за договором факторингу №1-07092021 від 07.09.2021р.

07.09.2021 року ТОВ «ФК «Сіті фінанас груп» відступив право вимоги за кредитним договором №1438568 від 10.01.2021 р. до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн», що підтверджено відповідним договором та платіжним дорученням №379 від 08.09.2021 року про повну оплату послуг згідно договору відступоення права вимоги №2-07/09/2021 від 09.09.2021р..

Свої зобов`язання за договором позичальник не виконав взагалі та станом на 12.06.2025 року позивачем нараховано заборгованість ОСОБА_1 на суму 6560грн., з яких 2000,00 грн. борг по кретиду та 4560 грн. борг за процентами.

Окрім зазначеного, встановлені судом обставини підтверджуються паспортом споживчого кредиту; графіком платежів; розрахунком заборгованості; витягами з реєстрів боржників до договорів про відступлення прав вимоги від 07.09.2021 року; довідкою про ідентифікацію позичальника.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 640 ЦК України-договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України-відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Перша судова палата Касаційного цивільного суду у своїй правовій позиції у Постанові ВСУ №61-20799св 19 по справі № 561/77/19 від 16.12.2020 щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора зазначає: «……Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З урахуванням викладених обставин, встановленням факту неповернення кредитних коштів та процентів за кредитом, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позичальника тіла кредиту та процентів в межах умов договору. З цього приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки:

- припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови);

- вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

- якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови);

- у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови);

- в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

- можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови).

В даній справі проценти нараховано боржнику саме за понадстрокове користування, що з огляду на вище зазначену практику суд вважає необґрунтованим нарахуванням, тому до стягнення підлягає сума процентів визначена договором, зокрема 1140,00грнн. та сума заборгованості за тілом кредиту-2000,00, а всього 3140,00грн..

Судом не беруться до уваги заперечення представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки обставини викладені у позовній заяві доведені документально та не спростовано відповідачем, зокрема не доведено, що номер телефону за яким здійснено ідентифікацію клієнта -39 та банківська карта НОМЕР_1 не належать ОСОБА_1 , а також, що кошти в сумі 2000,00 грн. не зарахано на цю картку 10.01.2021 року.

Представником позивача 07.10.2025 року заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 10500 грн. та долучено договір про надання првової допомоги від 09.07.2025 року; акт про отримання правової допомоги від 01.10.2025 року та платіжну інструкцію від 01.10.2025 року. Відповідно до наданого акту за надання правової допомоги під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №1438568 від 10.01.2021 року адвокатом Пархомчуком С.В. заявлено 2000,00 грн. за консультацію щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості; 5000,00 грн. за складання позовної заяви; 3000,00 грн. інші клопотання та заяви до суду та моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень, а також 500 грн. Канцелярські витрати.

Аналіз зазначеного призводить до висновку, що канцелярські витрати не можуть бути стягненні, оскільки не є судовими витратами згідно вимог ЦПК Україна, а решту перерахованого в акті охоплюється розділом «складання та подання до суду позовної заяви», а відтак нарахування 5500,00 грн. За п.1, 4, 5 акту суд вважає необгрунтованим. Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а тому решту витрат 5000,00 грн. та судовий збір 2422,40 грн. підлягають до стягнення у відповідності до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до суми на яку позов задовольняється та складають 1159,50грн. судовий збір (3140х2422,40/6560,00) та 2393,29 грн.( 3140х5000/6560) витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525,526, 512, 514, 612, 1048,1049,1050, 1077 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» ( адреса: 01042, м.Київ, вул.Саперне Поле,12) заборгованість за кредитним договором № 1438568 від 10.01.2021 року в сумі 3140,00 грн., з яких: 2000,00грн. заборгованість за кредитом; 1140,00 грн. заборгованість за процентами; 1159,50 грн. судового збору та 2393,29 грн. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 08.12.2025 року.

Суддя: