Справа № 191/4090/25
Провадження № 2/191/1898/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 грудня 2025 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Форощук С.А.
за участю секретаря судового засідання - Вехник С.Л.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18.10.2020 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №1156339, про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності: сума кредиту 3 500, 00 грн., дата надання кредиту 18.10.2020, строк кредиту - 150 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Свої зобов`язання ТОВ «Лінеура Україна» виконало у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.
На підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 ТОВ «Лінеура Україна» передало для ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1156339 від 18.10.2020 року укладеним з ОСОБА_1
07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», відповідно до договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступило право вимоги за кредитним договором № 1156339 від 18.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн», останній набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» ні на рахунки попередніх кредиторів.
Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1156339 від 18.12.2020 року в розмірі 5 024, 25 грн., що складається із суми кредиту в розмірі 3 500, 00 грн., залишку по відсотках в розмірі 1524, 25 грн., а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 500 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення за зареєстрованим місцем проживання судових повісток поштовим зв`язком, які повернуті на адресу суду з позначками «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомив.
Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою суду від 19.11.2025 року постановлено проведення заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 18.10.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1156339, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 3 500, 00 грн. на строк 15 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,90% в день у межах строку кредиту (п. п. 1.2, 1.3., 1.4.2).
Відповідно до пункту 1.1. укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки товариством правильності коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Відповідно до пункту 2.1. договору кредит надається товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_1 .
У пункті 3.1. договору сторони погодили нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Відповідно до 4.1. договору сторони домовились, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400,00 грн. (включно) клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору.
Відповідно до п.5.1. договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, а у випадку якщо відбулося продовження строку користування кредитом - не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту, що вказано в додатковому договорі та відображається клієнту в особистому кабінеті.
Як вбачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Т299, який було відправлено на номер телефону НОМЕР_2 , що підтверджується розділом 10 Договору "Реквізити та підписи сторін" та довідкою про ідентифікацію.
07 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" укладено договір факторингу № 1-07092021, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передав (відступив) ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" за плату, а ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" прийняв належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-07092021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1156339 від 18 жовтня 2020 року в сумі 5024, 25 грн., з яких: 3 500,00 грн. залишок по тілу кредиту, 1524, 25 грн. залишок по відсотках.
В подальшому, 07 вересня 2021 року між ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" та ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» було укладено договір факторингу № 2-07/09/2021, відповідно до якого ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» прийняв належні ТОВ "СІТІ ФІНАНС ГРУП" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1156339 від 18 жовтня 2020 року в сумі 5024, 25 грн., з яких: 3 500,00 грн. залишок по тілу кредиту, 1524, 25 грн. залишок по відсотках.
Згідно наданої виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1156339 від жовтня 2020 року вбачається, що відповідач зобов`язання за договором не виконав, після відступлення права грошової вимоги платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснював.
13 червня 2025 року позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, яку останнім залишено без виконання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З кредитного договору № 1156339 від 18 жовтня 2020 року, вбачається що його укладено в електронній формі.
У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору № 1156339 від 18 жовтня 2020 року та отримання кредитних коштів. Надані договори факторингу підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" за вище вказаним кредитним договором, до позивача у справі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10 500,00 гривень, слід приймати до уваги викладене нижче.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи зазначене, складність справи, перелік послуг, які були надані адвокатам суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10 500 гривень витрат на правову допомогу.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 05.12.2025 року.

Суддя С. А. Форощук