Справа № 712/5588/25
Провадження № 2-др/712/109/25
05 грудня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.
за участю секретаря судового засідання Рясик Д.Д.,
розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Нікітюка Андрія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Страхова компанія АТ «СК «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.11.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Страхова компанія АТ «СК «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 162 (сто шістдесят дві) грн 70 (сімдесят) коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 220 (двісті двадцять) грн.

Відповідач через свого представника - адвоката Нікітюка А.М. 24.11.2025 подав до суду заяву щодо ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути із ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.

Представник відповідача звертає увагу, що у відзиві та під час судового засідання до закінчення судових дебатів він заявив клопотання про подання доказів, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу, а тому подання відповідних документів у п`ятиденний строк після ухвалення рішення відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Надаючи відповідні докази, заявник просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2025 заяву прийнято до розгляду, який вирішено проводити 05.12.2025 без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивачка ОСОБА_2 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом установлено, що у відзиві на позов відповідач зазначив, що орієнтовний розмір витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги становить 50 000,00 грн.

Згідно із ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати пов`язані із розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правову (правничу) допомогу відповідачем до матеріалів справи долучено:

-договір про надання правничої допомоги від 08.07.2025, укладений адвокатом Нікітюком А.М. та ОСОБА_1 . У п. 5.1.1. договору передбачено, що за правову допомогу клієнт сплачує адвокату наступну винагороду: вивчення та аналіз матеріалів цивільної справи, складання адвокатських запитів, відзив на позовну заяву з формуванням додатків до нього та представництво інтересів відповідача в Соснівському районному суді м. Черкаси - 35 000,0 грн.;

-акт № 1 прийому наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № б/н від 08.07.2025, відповідно до якого загальна вартість послуг визначена у розмірі 35 000,00 грн, із зазначенням, що зазначена сума сплачена клієнтом у повному обсязі, а сторони не мають одна до одної претензій.

Оцінюючи наведені докази у сукупності, суд виходить із такого.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24), викладено такі висновки щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу:

«Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта-шоста статті 137 ЦПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

У розумінні умов ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.

Водночас у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку, суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У постановах від 19.02.2022 № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення».

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02.09.2020 та від 10.11.2021 у справі № 329/766/18.

Вирішуючи заяву сторони відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги, що представником відповідача було підготовлено відзив на позов та прийнято участь у трьох судових засіданнях.

Разом з тим, з огляду на характер спірних правовідносин (стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП), типовість предмета спору, усталеність правового регулювання, обсяг поданих до суду доказів, кількість і тривалість судових засідань, суд дійшов висновку, що заявлений до розподілу розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35 000,00 грн є завищеним та не повною мірою відповідає критеріям розумності та співмірності, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Суд виходить із того, що сам по собі розмір гонорару, погоджений сторонами у договорі про надання правничої допомоги, не є безумовною підставою для його повного відшкодування іншою стороною, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінити їх необхідність і розумність з урахуванням конкретних обставин справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, значення спору для сторін та результатів розгляду справи.

У цій справі позивачем заявлені позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 459 051,72 грн. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягнувши із відповідача на користь позивача 10 000,00 грн моральної шкоди, що становить 2,2 % від загального розміру заявлених позовних вимог. У решті - на суму 449 051,72 грн, що становить 97,8 % заявлених вимог, у задоволенні позову відмовлено.

Отже, фактично відповідач є стороною, на користь якої ухвалено рішення в основній частині спору, оскільки позов задоволено лише в незначному обсязі. Такий результат розгляду справи, а також співвідношення між задоволеною і відхиленою частинами позову мають бути враховані при вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладених обставин, критеріїв, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України, обсягу наданих адвокатом послуг, характеру та складності справи, суд приходить до висновку, що розумним і співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу, які можуть бути розподілені між сторонами у цій справі, є 12 000,00 грн. В іншій частині заявлені до розподілу витрати на правничу допомогу суд визнає надмірними, такими, що не відповідають принципам розумності, співмірності та справедливості, а тому не підлягають покладенню на позивача.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено на 2,2 %, а у задоволенні на 97,8 % відмовлено, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн підлягають розподілу пропорційно результатам розгляду справи.

Отже, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційна тій частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, а саме: 11 736,00 грн (12 000,00 грн * 97,8%).

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 15, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.11.2025 у справі № 712/5588/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Страхова компанія АТ «СК «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 736,00 (одинадцять тисяч сімсот тридцять шість) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Страхова компанія АТ «СК «АРКС», , адреса: вул. Іллінська, 8, м. Київ.

Суддя В.О. Пономар