Провадження № 2/243/2547/2025
У ХВ АЛ А

про повернення позовної заяви

04 грудня 2025 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2025 року представник позивача надіслав на адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за кредитним договором №68517-01/25 в розмірі 27353,10 грн, за кредитним договором №02536-01/2025 в розмірі 19292,80 грн, за кредитним договором №817191 в розмірі 21880,66 грн, за кредитним договором №8483757 в розмірі 25535,25 грн, та за кредитним договором №1041042 в розмірі 24000,00 грн. Всього заборгованість за договорами у загальному розмірі 118061,81 грн.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, варто зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Під вимогою слід розуміти матеріально-правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

З пред`явленого позову вбачається, що усі договори, за якими позивач просить стягнути з відповідача кошти, є різними і не пов`язаними між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами. Вирішення спору стосовно одного договору не вплине на вирішення спору за іншими договорами, у зв`язку з чим заявлені позивачем вимоги не є основними та похідними.

Аналогічні висновки були надані Верховним Судом у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/7186/19.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, законодавець визначив, що роз`єднання позовних вимог є правом суду, а не обов`язком, натомість дотримання правил об`єднання позовних вимог є обов`язком позивача.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 3028,00 грн, тобто за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір», виходячи з ціни позову.

Оскільки заявлені позивачем позовні вимоги не пов`язані між собою, то встановити за яку саме вимогу, тобто стягнення за яким з п`яти договорів, сплачений судовий збір суд не вправі тому, що визначення цієї пріоритетності є виключним правом позивача, що в свою чергу позбавляє суд можливості з власної ініціативи роз`єднати позовні вимоги, виділивши об`єднані вимоги за різними та невзаємопов`язаними між собою договорами в самостійні провадження.

Крім того, об`єднання позивачем у позові декількох вимог майнового характеру, які до того ж не пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними, не може призводити до штучного зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання такої позовної заяви.

Також варто зазначити, що вказана позовна заява підписана та подана до суду представником позивача Старинець М.О., яка представляє інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» на підставі довіреності.

Старинець М.О. діє за довіреністю від імені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (довіреність від 29 жовтня 2025 року, видана генеральним директором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» Романом Ревуновим).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» за довіреністю Старинець М.О. не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів позивача, оскільки ця цивільна справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст.19 ЦПК України не була судом визнана малозначною і підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Таким чином, представником позивача у цій справі може бути або керівник юридичної особи або адвокат. Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦКП України).

Позивачем не надано суду доказів того, що Костюшко П.М. є адвокатом, або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»».

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, тому наявні підстави для застосування п.2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, за приписами якого заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Частиною сьомою статті 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вищевказаних недоліків, позивач має право повторного звернення до суду з цією заявою.

Керуючись ст. 2, 4, 185, 188, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Дюміна