Справа № 364/507/25
Провадження № 2/364/291/25
25.11.2025 25.11.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Макаренко Л.А.,
при секретарі судового засідання Голуб А.Л.,
представника Позивача Шелепйонка О.М. (у режимі відеоконференції),
інші учасники справи не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК»)
до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
До Володарського районного суду Київської області 03.06.2025 надійшов зазначений позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.09.2020 у загальному розмірі 95 877,81 грн та судові витрати (а.с. 4).
На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача Дашко В.М. (довіреність від 20.10.2023, а.с. 5) у позовній заяві зазначив, що за укладеним договором від 01.09.2020 № б/н ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підписавши власноруч Заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг». Позивач свої зобов`язання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом згідно з умовами договору. У зв`язку з цим Відповідач, як стверджено в позовній заяві, має перед Позивачем заборгованість за станом на 14.05.2025 у загальному розмірі 95 877,81 грн, що складається з такого:
77 530,13 грн заборгованість за «тілом» кредиту;
18 347,68 грн заборгованість за простроченими відсотками.
Після виконання вимог частин шостої восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 09.06.2025 відкрито провадження в справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву із запереченнями проти позову; призначено підготовче судове засідання на 29.07.2025 (а.с. 100-101), відкладене надалі на 03.09.2025 через тимчасову непрацездатність судді (а.с. 121-123) та на 24.09.2025 за клопотанням представника Позивача (а.с. 133).
Ухвалою суду від 24.09.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.10.2025 (а.с. 149-150), відкладений на 04.11.2025 через неявку Відповідача у судове засідання; у судовому засіданні 04.11.2025 за клопотанням представника Позивача оголошено перерву до 25.11.2025 для усунення/уточнення відомостей позовної заяви та підготовки до судових дебатів.
У судових засіданнях 04.11.2025 і 25.11.2025 представник Позивача Шелепйонок О.М. (довіреність від 15.08.2023 № 8560-К-О, а.с. 113) підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу не умови кредитування, на які погодився Відповідач, підписавши 30.03.2023 Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу, що у пункті 9.6 передбачала застосування правил овердрафту, тобто коли «тіло» кредиту збільшується у разі недостатності коштів на кредитній картці для погашення обов`язкових платежів.
Відповідач у судові засідання 14.10.2025, 04.11.2025 і 25.11.2025 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлений, що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 108, 129, 132, 158, 176); про причини неявки суд не повідомляв; клопотань (заяв) про відкладення судових засідань, а так само відзиву із запереченнями проти позову суду також не подавав.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, згодою представника Позивача, наданою у судовому засіданні, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що 01.09.2020 Відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та, підписавши відповідну Анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг», копія якої додана до позовної заяви (а.с. 66-73), отримав первісно кредитну банківську картку за номером НОМЕР_1 , строк дії 02/24, тип «Універсальна»; надалі Відповідачеві видавались кредитні картки, номери яких наведено у доданій до позовної заяви копії довідки Позивача (а.с. 65), остання за номером НОМЕР_2 , строк дії 09/27, тип «Універсальна» GOLD, видана (відкрита) 19.04.2024.
Водночас 30.03.2023 Відповідачем було підписано чергову Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 74-85), пункт 9.6 (а.с. 77) якої передбачає застосування правил овердрафту, тобто збільшення «тіла» кредиту у разі недостатності коштів на кредитній картці для погашення обов`язкових платежів.
Крім того, на підтвердження особи Відповідача (клієнта Банку) до позовної заяви додано фотокопію паспорта громадянина України Відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 06.02.1997 Сватівським РВУ МВС України в Луганській області (а.с. 88-89).
Детальні умови кредитування викладені у відповідних Заявах про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згадані вище (а.с. 66-73, 74-86), та Паспорті споживчого кредиту, також підписаного Відповідачем (а.с. 86-87), згідно з якими розмір кредитного ліміту для карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD» не перевищує 200 000,00 грн (зокрема, а.с. 74); строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту споживчі цілі; процентна ставка 42,0 % для карти «Універсальна» та 40,8 % для карти «Універсальна GOLD»; тип процентної ставки фіксована.
Згідно з доданою до позову довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на Відповідача, йому встановлено кредитний ліміт первісно за станом на 01.09.2020 у розмірі 5 000,00 грн, який надалі неодноразово збільшувався та/або зменшувався, максимально до 75 000,00 грн 19.04.2024, востаннє 01.01.2025 зменшено до 0,00 грн. (а.с. 64). Проте, як зазначалось вище, розмір кредиту Відповідача також збільшувався за правилами правил овердрафту через недостатність коштів на картці для погашення ним обов`язкових платежів згідно з умовами кредитування за станом на 30.03.2023.
Як вбачається з долученої до позовної заяви Виписки по рахунку Відповідача за період з 01.09.2020 по 16.05.2025 (а.с. 31-63), Відповідач активно користувався кредитними коштами Позивача з відповідного карткового рахунку для оплати придбання різних видів товарів і послуг, оплати комунальних послуг тощо; останнє поповнення 10.09.2024 на 500,00 грн (а.с. 31).
Періодичне, але не в повному обсязі, поповнення кредитного рахунку Відповідача підтверджується також і доданим до позовної заяви Розрахунком заборгованості (а.с. 19-30).
При цьому суд бере до уваги як належний і допустимий доказ кредитної заборгованості згадану виписку за картковим рахунком Відповідача, враховуючи висновки Верховного Суду (викладені, зокрема, у постановах 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15, від 30.11.2022 у справі № 214/6975/15).
Такі висновки Верховного Суду і судова практика в цілому щодо врахування виписок по особових рахунках як належних і допустимих доказів є стабільною, ґрунтується на відповідних нормах фінансового законодавства України.
Так, у постанові від 15.05.2025 у справі № 488/3972/23 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. На підставі аналізу зазначених норм Верховний Суд у названій постанові виснував, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже, судом встановлено, що Позивач на виконання умов укладеного з Відповідачем договору зобов`язання виконав, надавши Відповідачеві можливість користуватися коштами на картковому рахунку, проте останнім не виконано у повному обсязі взятих на себе зобов`язань щодо повернення таких коштів і сплати складових кредитного договору. Тому за станом на 14.05.2025 Відповідач має перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 95 877,81 грн, що складається із заборгованості за «тілом» кредиту у розмірі 77 530,13 грн та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 18 347,68 грн, правильність нарахування яких, зокрема й з огляду на пропорційність співвідношення із заборгованістю з «тілом» кредиту, не викликає у суду сумніву та не заперечувалось Відповідачем, яким відзиву із запереченнями проти позову (зокрема, й розміру заборгованості) до суду не подавалось.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша, п`ята статті 81 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи, зокрема, зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
В ухвалі суду від 09.06.2025 про відкриття провадження у справі, сторонам роз`яснено засади цивільного судочинства, зокрема, положення статті 12 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених названим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (а.с. 101).
Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частинами першою, другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).
Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зважаючи на усе викладене, суд вважає, що Відповідач порушив умови кредитного договору, не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості відповідає умовам, визначеним у кредитному договорі, що підтверджено належними і допустимими доказами, а відтак наявні підстави для задоволення позову.
Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір.
Враховуючи, що розгляд справи здійснено за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось (частина друга статті 247 ЦПК України).
Повне рішення суду складено у визначений частиною шостою статті 259 ЦПК України строк згідно з порядком обчислення процесуального строку, закінчення якого припадає на неробочий день (частина третя статті 124 ЦПК України), з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності судді з 27.11.2025 та проходження 40-годинної підготовки для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України до 05.12.2025включно.
Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 626, 629, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 2-4, 12, 13, 124, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 289, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Копії повного заочного рішення суду направити учасникам справи.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Володарським районним судом Київської області за письмовою заявою Відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення; така заява про перегляд заочного рішення подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам статті 285 ЦПК України.
Заочне рішення суду може бути оскаржено Позивачем у загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного тридцятиденного строку, якщо протягом цього строку не було подано заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.
Повне рішення суду складено 08.12.2025.
Суддя Л. А. Макаренко