Справа № 366/1171/25
Провадження № 2/366/527/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мовчана В.В., за участю секретаря судового засідання Кулик А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу

за позовом Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області

до ОСОБА_1

про позбавлення батьківських прав

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі - позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Мовчана В.В.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 02.05.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

30.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої позивач просить залишити без розгляду вимогу про стягнення з відповідача аліментів.

Ухвалою Іванківського районного суду від 02.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 24.07.2025.

24.07.2025 розгляд справи було відкладено на 14.08.2025, у зв`язку з неявкою відповідача.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 14.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.09.2025.

03.09.2025 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 02.10.2025.

У судове засідання 02.10.2025 з`явилася представник позивача, яка надала пояснення по суті справи та просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції, яка повернулася з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду.

Станом розгляду справи відповідач не цікавилася, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася.

Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З наданих доказів встановлено такі факти і обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

У матеріалах справи наявний акт проведення рівня безпеки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в якому зазначено, що на момент виявлення ОСОБА_2 був брудний та колотився від холоду. У будинку відсутні будь-які умови для проживання. А також вказано про те, що мати ніяким чином не перешкоджала відібранню дітей, не заперечувала своєї провини.

Як вбачається з характеристики, виданої старостою виконавчого комітету Поліської селищної ради, сім`я ОСОБА_5 перебуває на обліку СЖО. Мати належної уваги щодо виховання дітей не приділяє, схильна до вживання спиртними напоями, у будинку не завжди наведений порядок, продукти харчування відсутні.

ОСОБА_1 ніде не працює і бажання працювати не має, отримує пенсію на дітей по втраті годувальника.

Рішенням виконавчого комітету Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області від 14.04.2025 вирішено відібрати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від матері ОСОБА_1 та вжити заходів щодо влаштування малолітнього ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 .

Наказом служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради № 04 від 12.04.2025 неповнолітню ОСОБА_3 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Наказом служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради № 16а від 29.07.2025 неповнолітнього ОСОБА_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

За результатами обстеження умов проживання від 12.04.2025 встановлено, що бесіди проведені з відповідачкою не дали жодного результату, зміни в родині не відбулися.

Як вбачається з акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, 12.04.2025 здійснено негайне відібрання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до направлення № 06 від 17.04.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено до Київського обласного центру соціально - психологічної реабілітації дітей «Сезенків».

Рішенням виконавчого комітету Поліської селищної ради від 14.04.2025 № 31 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Як вбачається з тексту висновку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , є матір`ю по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей помер.

14.04.2025 виконавчим комітетом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області прийнято рішення про негайне відібрання у громадянки ОСОБА_1 , 1978 року народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та влаштовано до КОЦСПРД «Сезенків», що знаходиться за адресою с. Сезенків, Броварський район, Київська область.

У період з 2023 року по теперішній час, громадянка ОСОБА_1 не реагує на неодноразові попередження щодо вилучення та неналежного виконання батьківських обов?язків. ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності щодо невиконання батьківських обов`язків.

Виходячи з вищезазначеного, встановлено, що ОСОБА_1 усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, виявляє байдужість та безвідповідальність, участі у вихованні дітей не бере, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням.

Орган опіки та піклування Поліської селищної ради вважає, що в інтересах охорони життя, здоров`я, прав та законних інтересів дітей, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , 1978 року народження, відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 з наступних підстав.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, що передбачено ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства".

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини є достатніми підставами для позбавлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні своїх дітей, не утримує їх, свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання, в результаті дітей було негайно відібрано від матері, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення його батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дітей, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним.

Керуючись ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2.Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (вул. Воздвиженська, 81, с. Красятичі, Вишгородського району, Київської області)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено 13.10.2025.

Суддя Віталій МОВЧАН