Справа № 706/223/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Орендарчука М.П., за участю секретаря Пізняк Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування не дійсним та просила суд:

поновити строк позовної давності.

визнати договір дарування житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області від 25.09.1991 року зареєстрованого за №52, недійсним.

Позивач вважає договір дарування від 25.09.1991 року недійсним з наступних підстав порушення вимог ст. 227, 244 ЦК УРСР (1963 р.), а так само умов договору дарування, так як з моменту укладання договору і по теперішній час він не провів його державну реєстрацію.

Крім того в порушення вимог ст. 128, 243 ЦК УРСР (1963 р.) відповідач фактично не отримав подарований йому будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області, жодного дня в ньому не проживав та не опікувався ним.

Таким чином, на думку позивача договір дарування будинку укладався без наміру створити юридичні наслідки, а тому є недійсним в силу ч.1 ст. 58 ЦК УРСР (1963 р.), як угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 74 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом незалежно від закінчення строку позовної давності.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 26.09. 1991 року ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_2 , дійсно було подаровано житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області, але вказаний договір не був посвідчений належним чином, тобто нотаріально не завірений.

Згідно ч. 1 ст. 244 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього кодексу, в якій передбачено, що договір дарування житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього кодексу).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 74, ч. 1 ст. 244 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), статтями 15, 16, 203, 215, 229, 717 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхняцької селищної ради Христинівського району Черкаської області від 26.09.1991 року зареєстрованого за №52, укладений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено та проголошено 08.12.2025 року.

Суддя: Михайло ОРЕНДАРЧУК