Справа № 136/613/25
провадження № 2/136/207/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2,2252 га, кадастровий номер :05:000:0468 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відповідно до державного акту належала ОСОБА_3 на праві приватної власності. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв позивач та його рідний брат ОСОБА_2 , оскільки вони звернулись з відповідними заявами до нотаріальної контори до державного нотаріуса Ашла Ольги Костянтинівни (м. Маріуполь, просп. Металургів 213) за місцем смерті ОСОБА_3 . Оскільки, наразі вказана територія являється окупованою, то позивач звернувся до нотаріальної контори для продовження ведення спадкової справи і видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак оформити спадщину позивач не може, оскільки у нього відсутній оригінал державного акту та заведена спадкова справа знаходиться на окупованій території. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії немає, утім нотаріус усно інформує про неможливість оформити спадщину. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 08.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та від Липовецького відділу ДРАЦС наявну інформацію про усіх дітей ОСОБА_3 (витяги про народження, реєстрацію шлюбу, смерті), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витяги про її народження, реєстрацію шлюбу, смерті.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, проте 08.08.2025 від представника відповідача адвоката Щавінського К.С. надійшла заява про розгляд справи без його та відповідача участі, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

У судове засідання позивач не з`явився, однак у позові просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

З огляду на те, що в судове засідання сторони не з`явились, а відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, тому суд проводить розгляд справи у даному підготовчому судовому засіданні (відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України), на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін спору ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис №832 (а.с. 2). Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2.2252 га, кадастровий номер :05:000:0468, яка розташована на території Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала їй на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 18.04.2005, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №594 від 8 червня 2005 року (а.с. 3).

Як вбачається з позову, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли два її сини, тобто сторони спору, оскільки звернулися з відповідними заявами до державного нотаріуса Ашла О.Г (м.Маріуполь, просп. Металургів 213) за місцем смерті ОСОБА_3 . Факт родинних відносин між братами та спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 4, 6, 32, 33).

Наразі вказана територія являється окупованою, тому позивач звернувся до Липовецької державної нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с. 10) для продовження ведення спадкової справи і видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак, позивач оформити спадщину не має змоги, оскільки у нього відсутній оригінал державного акту та заведена спадкова справа знаходиться на окупованій території.

02.04.2025 позивач звернувся до Липовецької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме: 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 2.2252 га кадастровий номер :05:000:0468 після померлої ОСОБА_3 (а.с. 10). Однак, отримав усну відмову.

08.08.2025 представник відповідача долучив до матеріалів справи докази, з яких слідує, що 08.07.2025 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетник І.С. була посвідчена заява ОСОБА_2 до органів нотаріату про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті його матері ОСОБА_3 , а саме на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 2.2252 га кадастровий номер :03:000:0600.

На виконання вимог ухвали суду від 08.04.2025, на адресу суду надійшла відповідь від Липовецького віддліу ДРАЦС (а.с. 14) з якого слідує, що в Архіві відділу не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_3 .

Із відповіді Липовецької державної нотаріальної контори за №01-16/118 від 11.04.2025, яка надійшла на адресу суду 22.04.2025, а саме з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80810186 від 11.04.2025 вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена у Третій маріупольській державній нотаріальній конторі, пр-т Металургів, 213, м.Маріуполь Донецької області (а.с. 15).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.16) до майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заведено спадкову справу у Третій маріупольській державній нотаріальній конторі, номер у спадковому реєстрі 56299011, стан - чинний, номер у нотаріуса 408/2014, дата заведення 14.07.2014. В рамках вказаної спадкової справи 12.03.2015 видано два свідоцтва про право на спадщину за законом: 1) номер у спадковому реєстрі 57213506, стан - чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-203 та 2) номер у спадковому реєстрі 57213537, стан - чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-205.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 432515473 від 23.06.2025 (а.с. 36) позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 12.03.2015 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 2-203, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 12.03.2015.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 432514788 від 23.06.2025 (а.с. 35) відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 12.03.2015 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 2-205, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 12.03.2015.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.37) індексний номер 34804075 від 12.03.2015, виданим Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою розмір частки позивача ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 складає 1/2.

Аналізуючи зазначені документи можна зробити висновок, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 звернулися до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, вступили у спадщину та у рівних частинах, по 1/2, успадкували спадкове майно, тобто є єдиними спадкоємцями. Таким чином ОСОБА_1 має право на визнання права власності і на інше майно, яке входить до спадкової маси, зокрема і на 1/2 частки земельної ділянки площею 2,2252 га, з кадастровим номером :05:000:0468 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скитківської сільської ради Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області.

Крім того, відповідач, позовні вимоги визнав.

28.11.2025 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача де зазначено, що при складанні позовної заяви позивачем не вірно вказано кадастровий номер земельної ділянки, оскільки вірним номером є :05:000:0468, а в державному акті була допущена помилка. На підтвердження вищевказаного представником відповідача додано Витяг з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Також, в силу припису ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2.2252 га, кадастровий номер :05:000:0468, яка розташована на території Скитківської сільської ради Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області, яка належала їй на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 18.04.2005, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №594 від 8 червня 2005 року. Місце смерті ОСОБА_3 є м. Маріуполь. А тому позивач позбавлений можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку, оскільки місто Маріуполь перебуває у тимчасовій окупації.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови, нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 м.Маріуполь з 21.05.2022р. перебуває у тимчасовій окупації.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.

Відповідно до підп. 4.9. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту (підп. 2.2. п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (підп.2.4. п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Таким чином, діючим законодавством України не передбачена можливість заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкодавця або передачі спадкової справи від одного нотаріуса до іншого, окрім випадку встановлення факту неправильного визначення місця відкриття спадщини.

Тобто, за обставин, що склалися на сьогодні, повторне заведення спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Матеріалами, які додаються до позовної заяви доведено, що позивач з незалежних від нього причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Враховуючи те, що 02.04.2025 позивач звернувся до Липовецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме: 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 2.2252 га кадастровий номер :05:000:0468 після померлої ОСОБА_3 (а.с. 10). Однак, отримав усну відмову.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258259, 263265, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частки земельної ділянки площею 2,2252 га, з кадастровим номером :05:000:0468 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скитківської сільської ради Вінницького (раніше Липовецького) району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було в ручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець