Справа № 165/1129/25
Провадження № 2/165/549/25

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

03 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позовної заяви обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по лінії матері ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з квартири АДРЕСА_1 . У встановлений ст.1270 ЦК України строк позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ушакової Ю.А., яка завела спадкову справу за №28/2024. 14 лютого 2025 року нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби на 1/2 частку нерухомого спадкового майна. Також, приватним нотаріусом Володимирського нотаріального округу Волинської області Ушаковою Ю.А. надано роз`яснення що на 1/2 частку цього майна (решту майна), оформити спадкові права може внук спадкодавця ОСОБА_3 , який прийняв спадщину. Вважає, що такі твердження нотаріуса безпідставні з огляду на те, що відповідач не є внуком баби, а інших спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця немає, чоловік спадкодавця - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також вказує на те, що до дня смерті виключно вона доглядала бабу, оплачувала її боргові зобов`язання, комунальні платежі та надані їй соціальні послуги. Більше того, вона була довіреною особою спадкодавця, отримала від неї довіреність на представництво інтересів у всіх органах. Вважаючи себе єдиним спадкоємцем до майна баби, просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, її представник адвокат Сидун О.С. підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про надіслання поштового відправолення (а.с.96-97) відзиву та/або інших клопотань до суду не подав.

Суд відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13 лютого 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.6).

Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_2 від 15 жовтня 1975 року (а.с.7),

Копією спадкової справи №28/2024 до майна померлої ОСОБА_4 (а.с.53-80) підтверджується, що позивач ОСОБА_2 13 лютого 2024 року, будучи спадкоємцем за законом, звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини.

При ухваленні рішення у справі суд враховує, що родинні відносини між ОСОБА_2 (внучкою) та померлою ОСОБА_4 (бабою по лінії матері), нотаріусом встановлені на підставі рішення Нововолинського міського суду від 04 вересня 2024 року, копія якого долучена до матеріалів спадкової справи (а.с. 70).

Крім позивача, з заявою про прийняття спадщини після смерті баби, 03 червня 2024 року звернувся відповідач ОСОБА_3 (а.с.67 зворот). Його матір ОСОБА_6 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини в його користь (а.с.65 зворот), а відтак, нотаріус правомірно включив до кола спадкоємців відповідача ОСОБА_3

14 лютого 2025 року, на підставі поданої позивачем заяви, приватний нотаріус Ушакова Ю.А. видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №547. Згідно цього свідоцтва позивач набула право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_4 (а.с.11).

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку вищевказаного майна не видано, що нотаріусом зазначено у свідоцтві (реєстровий №547).

Разом з тим, нотаріус надала письмові роз`яснення, що на іншу 1/2 частку квартири, заяву про прийняття спадщини на яку подав ОСОБА_3 , свідоцтво про право на спадщину ще не видано та видавати ОСОБА_2 таке свідоцтво підстав немає, оскільки норма, яка б зобов`язувала спадкодавця оформити свідоцтво про право на спадщину до певного строку у законодавстві відсутня. Тому, спадкоємець після подачі ним заяви про прийняття спадщини не є обмеженим будь-яким строком у зверненні щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину та подачі усіх необхідних документів, які дають йому право на оформлення спадщини. Це право він може реалізувати у будь-який час, подавши заяву про видачу його ім`я свідоцтва про право на спадщину (а.с.28).

З огляду на викладене, у судовому засіданні було здобуто достатньо відомостей про те, що право власності позивача на іншу 1/2 частку спадкового майна не визнається.

Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу положень частини третьої статті 1268 ЦК України, позивач та відповідач прийняли спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , а тому належне спадкодавцю майно, ділиться між спадкоємцями порівну.

Відсутність у відповідача свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, в силу вимог частини третьої статті 1296 ЦК України не позбавляє його права на спадщину та не може свідчити про те, що відповідач ОСОБА_3 не прийняв спадщину після смерті спадкодавця.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року в справі №523/3522/16-ц зроблено висновок, що законодавець повністю розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини" і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з роз`ясненнями наданими нотаріусом позивачу та звертає увагу сторін на те, що норма, яка б зобов`язувала спадкоємця оформити свідоцтво про право на спадщину до певного строку у законодавстві відсутня. Тому, спадкоємець після подачі ним заяви про прийняття спадщини не є обмеженим будь-яким строком у зверненні до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину та подачі усіх необхідних документів, які дають йому право на оформлення спадщини.

Доводи позивача про те, що вона доглядала спадкодавця, оплачувала комунальні платежі, соціальні послуги та була довіреною особою спадкодавця за її життя, жодного доказового значення у даній справі немають.

В ході розгляду справи суд також не знайшов жодних доказів того, що відповідач ОСОБА_3 не перебуває у родинних відносинах з померлою ОСОБА_4 . Навпаки, у спадковій справі, що досліджена судом міститься достатньо доказів на спростування зазначених тверджень позивача.

Оскільки позивач не обґрунтувала належність їй спірного спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті баби, суд відмовляє у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його необґрунтованістю.

Враховуючи що у позові ОСОБА_2 суд відмовляє, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3324,10 грн. (а.с.4) суд покладає на сторону позивача.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.392, ст.1216, ст.1241, ст.1268, ст.1270 ЦК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін у справі:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 04 грудня 2025 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк