Провадження № 2/686/4689/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря судового засідання Цибульської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

02 травня 2025 року позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 07.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 579194761, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 15 900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Вказаний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Разом з тим, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, строком дії до 28.11.2019 року. Надалі строк дії договору факторингу №28/1118-01 продовжувався відповідними додатковими до 31.12.2020 року, до 31.12.2021 року, до 31.12.2022 року, до 31.12.2023 року, до 31.12.2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідач ки ОСОБА_1 на загальну суму 17 160 грн. 10 коп. згідно договору № 579194761 від 07.02.2022 року.

27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 18 384 грн. 40 коп. згідно договору № 579194761 від 07.02.2022 року.

14.03.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 140325-У, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 18 384 грн. 40 коп. згідно договору № 579194761 від 07.02.2022 року.

У зв`язку з наведеним, ТОВ «Юніт Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року в сумі 18 384 грн. 40 коп., судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп. та 7 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

28 травня 2025 року представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов у якому зазначив, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які: вказують на наявність у відповідача заборгованості перед ТОВ «Юніт Капітал»; підтверджують факт надання коштів відповідачці за кредитним договором; підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачкою кредитного договору; підтверджують те, що позивачем ТОВ «Юніт Капітал» сформовано до ОСОБА_1 вимогу за кредитним договором відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України; підтверджують факт повної оплати права вимоги позивачем за договором факторингу, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог. У зв`язку з наведеним просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, її представник ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначив клопотання про розгляд справи у його та відповідачки відсутності, проти задоволення позову заперечив.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наданні докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина перша статті 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою та другою статті 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Судом встановлено, 07.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № 579194761, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 15 900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору.

Договір кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MNV7АR67 було направлено позичальниці на номер мобільного телефону вказаний нею в Заявці на отримання грошових коштів ( НОМЕР_1 ) (такий же номер телефону знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» згідно листа Банку від 17.06.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250612/30035-БТ); одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 07.02.2022 року о 10:19:43 годині, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

07.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачці було перераховано грошові кошти в сумі 15 900 грн. 00 коп. на платіжну карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією платіжного доручення від 07.02.2022 року, довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 607 від 13.01.2024 року, листом Банку від 17.06.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250612/30035-БТ та доданою до нього випискою з банківського рахунку ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Договору кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачці ОСОБА_1 у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 15 900 грн. 00 коп. строком до 01.03.2022 року (п. 2.3. Договору) з дисконтним періодом 22 дні (п. 3.6 Договору), з процентною ставкою 2,10 % за день (766,50 % на рік), та після дисконтного періоду 2,98 % на день (1087,70 % на рік).

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року включно, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року включно, при цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32, згідно з якою, в тому числі, строк дії договору продовжено до 31.12.2024 року включно.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на загальну суму ОСОБА_1 на загальну суму 17 160 грн. 10 коп. згідно договору № 579194761 від 07.02.2022 року.

27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 18 384 грн. 40 коп. згідно договору № 579194761 від 07.02.2022 року (що підтверджується копією Реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року).

14.03.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 140325-У, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 18 384 грн. 40 коп. згідно договору № 579194761 від 07.02.2022 року (що підтверджується копією Реєстру боржників від 14.03.2025 року).

Отже, між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, договір кредитної лінії був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що позивач належним чином довів факт переходу до нього права вимоги до боржниці ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року сторонами було досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки п. 1.3. зазначеного Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод) передбачено, що право вимоги означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з умовами договору клієнт відступає фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах. Аналогічна згода була досягнута в договорі факторингу від 27.05.2024 року № 27/0524-01 та договорі факторингу від 14.03.2025 року № 140325-У.

З урахуванням приписів ст. 204 ЦК України правочини є правомірними, а тому підлягають виконанню.

Таким чином, позивач ТОВ «Юніт Капітал» набув право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року на загальну суму 18 384 грн. 40 коп., з яких 15 900 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 2 484 грн. 40 коп. заборгованість по відсоткам, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОМ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 05.05.2022 року, розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 579194761 від 07.02.2022 року ОСОБА_1 за період з 14.03.2025 року по 05.04.2025 року.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов висновку, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 07.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії № 579194761, який відповідачкою у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором.

Підсипанням зазначеного договору сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них.

Положення договору відповідають законодавчо закріпленим вимогам, що ставляться до договорів споживчого кредитування в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» із внесеними змінами.

Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідачки, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідачкою ОСОБА_1 та її представником до суду не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого позивачем розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими відсотками, яка підтверджується наданими позивачем доказами.

При ухваленні рішення суд враховує те, що основними економіко-правовими характеристиками кредиту є строковість, зворотність та платність. За відсутності хоча б однієї з цих ознак договірні відносини між сторонами не можуть вважатися відносинами кредиту. Відтак, у кредитних правовідносинах проценти є платою за користування коштами подібно до плати за користування будь-яким іншим майном, а обов`язок позичальника сплатити проценти є елементом конструкції кредитного зобов`язання за участю спеціального суб`єкта банка або фінансової установи.

З письмових доказів, які надані позивачем в обґрунтування позовних вимог випливає, що між сторонами виникли саме кредитні відносини, а тому до стягнення підлягає як сума отриманого кредиту так і відсотки, які підлягають сплаті за його користування. Розрахунок розміру відсотків, які підлягають до стягнення, у повній мірі відповідає умовам договору кредитування, що були у встановленому порядку погоджені із позичальницею та зафіксовані у кредитному договорі.

Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із ОСОБА_1 , а тому з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року на загальну суму 18 384 грн. 40 коп., з яких 15 900 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 2 484 грн. 40 коп. заборгованість по відсоткам.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено повністю, то з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 2 422 грн. 40 коп. судового збору за подання позову.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, позивачем надано суду на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу 7 000 грн. 00 коп. такі докази: копію Договору про надання правничої допомоги № 17/03/25-02 від 17 березня 2025 року з копією протоколу погодження вартості послуг, копію Додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги № 17/03/25-02 від 17 березня 2025 року; копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 року; копію довіреності від 04.12.2024 року.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. З цих підстав суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу.

Під час розгляду даної справи відповідачка ОСОБА_1 та її представник не заявляли клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з підстав неспівмірності.

Отже, суд не має підстав для зменшення витрат позивача на правничу допомогу з власної ініціативи.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено повністю, то документально підтвердженні витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачки ОСОБА_1 у повному обсязі на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії № 579194761 від 07.02.2022 року в сумі 18 384 грн. 40 коп., 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 7 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 21 листопада 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - , адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.М. Палінчак