Справа № 463/9468/24 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/401/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Просило стягнути заборгованість за кредитними договорами № /1 від 19.09.2020 та № -13944 від 06.10.2020, у загальному розмірі 70687,34 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 19.09.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено договір про надання позики № /1, відповідно до умов якого відповідач отримала позику у розмірі 5000,0 гривень, на строк кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% за один день користування кредитом та зобов`язалася її повернути в порядку та строки, визначені договором. В свою чергу, 11.02.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 11-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання позики № /1 від 19.09.2020. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем укладено договір факторингу № 10-01/2023, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № /1 від 19.09.2020. Згідно цього договору позивач набув прав кредитора у зобов`язанні. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання та не повернула кредит. Зазначає, що станом на 27.09.2024 заборгованість за договором відповідачем не погашено, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку чим у відповідача наявна заборгованість за цим договором у загальному розмірі 126857,06 гривень. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 55194,98 гривень, з яких: 3499,98 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 51695,0 гривень - заборгованість за процентами нарахованими на дату відступлення права вимоги. Як новий кредитор у зобов`язанні дану суму просить стягнути у примусовому порядку. Крім того, 06.10.2020 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та відповідачем укладено договір про надання позики № -13944, відповідно до умов якого відповідач отримала позику у розмірі 4000,0 гривень, на строк кредитування 20 днів, зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 1,95% за один день користування кредитом та зобов`язалася її повернути в порядку та строки, визначені договором. В свою чергу, 03.06.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 03-06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання позики № -13944 від 06.10.2020. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем укладено договір факторингу № 10-01/2023, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № -13944 від 06.10.2020. Згідно цього договору позивач набув прав кредитора у зобов`язанні. Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання та не повернула кредит. Зазначає, що станом на 27.09.2024 заборгованість за цим договором відповідачем не погашається. Як новий кредитор у зобов`язанні дану суму просить стягнути в примусовому порядку. Всього, за двома договорами просить стягнути заборгованість в загальному розмірі 70687,34 гривень, а також стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором позики № /1 від 19.09.2020 у розмірі 6124,98 гривень; за договором позики № -13944 від 06.10.2020 у розмірі 3120,0 гривень, а всього 9244,98 гривень (дев`ять тисяч двісті сорок чотири гривні 98 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 396,02 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 гривень.

Рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, заявлена до стягнення з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. Зазначає, що суд помилково не застосував принцип пропорційності стягнення судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги, як цього вимагає п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Просить змінити рішення суду в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши їх пропорційно до задоволених позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 784,72 грн. В іншій частині рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2025 залишити без змін.

ТОВ «Коллект Центр» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.5-6 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 70687,34 грн, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (а.с.68-69 т.1).

Згідно з п.4.1. договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 98 від 05.07.2024 та Витягу з Акту №3, убачається, що правова допомога полягала у наданні усної консультації (2 години), вартістю 4000,0 гривень; складання позовної заяви для подачі до суду (4 години), вартість 12000,0 гривень (а.с.72-73 т.1).

Згідно платіжної інструкції № від 12.09.2024 убачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» здійснило оплату послуг на користь Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» за договором № 01.07/2024 від 01.07.2024 у розмірі 112000,0 гривень (а.с.71 т.1).

Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн.

Колегія суддів вважає, що оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу документально підтверджений, тому суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача.

Суд першрї інстанції з урахуванням складності справи, яка віднесена до категорії малозначних справ, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи (збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складання позовної заяви та подання такої до суду), значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, дійшов до правильного висновку, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи адвоката, зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,0 гривень є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу співмірності розподілу судових витрат.

Однак, при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволено частково (13,08%), тому з врахуванням принципу пропорційності, закріпленого у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, у розмірі 784,80 грн (13,08%)пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу слід змінити, зменшивши їх розмір до 784,80 грн. В решті рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на правничу допомогу змінити, зменшивши їх розмір з 6000,00 грн до 784,80 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 05.12.2025

Головуючий

Судді