КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

справа №752/25993/23

провадження № 22-ц/824/2334/2025

Початок форми

Кінець форми

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року, постановлено під головуванням судді Машкевич К.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача 170 240, 96 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи позов, зазначила, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку( доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Станом на день її звернення до суду відповідач продовжував ухилятися від виконання рішення суду.

Відповідно до довідки державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби від 06 грудня 2023 року заборгованість відповідача по аліментах з січня 2023 року до листопада 2023 року становить 170 240, 96 грн.

Просила задовольнити позов та стягнути з відповідача пеню в розмірі заборгованості по аліментах за вказаний період часу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 275, 80 грн. пені. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, отримуючи грошове забезпечення, будучи обізнаним про свій обов`язок утримувати дітей, мав можливість сплачувати аліменти як самостійно через банківський чи/або поштовий грошовий переказ так і подати заяву за місцем служби про відрахування аліментів із заробітної плати.

Відповідач жодних дій не вчинив, що свідчить про умисну несплату аліментів на утримання дітей. Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про зменшення розміру пені лише з тих підстав, що відповідач перебуває на військовій службі у складі ЗСУ, без надання належних доказів того, що військова частина, в якій він проходить службу, переведена на воєнний стан та/або залучена до проведення антитерористичної операції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 зазначила про те, що заборгованість по сплаті аліментів за період з січня 2023 року до листопада 2023 року становила 60 885,54 гривень.

На думку відповідача судом зменшено розмір пені за прострочення сплати аліментів з урахуванням усіх обставин справи.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що розмір пені має становити не більше самої суми заборгованості станом на місяць, в якому здійснюється її нарахування, а саме 60 885,54 гривень.

З урахуванням того, відповідач перебував на фронті у зоні бойових дій, де можливість вживати заходи для сплати аліментів обмежені або відсутні, суд виснував зменшити розмір нарахованої пені до 5 275, 80 гривень.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 2 ст.141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку( доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2018року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду виконується у примусовому порядку Оболонським відділом державної виконавчої служби м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно зі ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст. 546 ЦК України неустойкою забезпечується виконання зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» установлено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Стягнення пені, передбаченої абз.1 ч.1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Вирішуючи спір, суд обґрунтовано вважав, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, за наявності вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 196 СК України.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2 з 14 грудня 2022 року і до цього часу перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України.

В період з 01 листопада 2022 року до 10 лютого 2023 року і з 18 серпня 2023 року бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Росії проти України (а.с.44).

З довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 від 24 травня 2024 року слідує, що з грудня 2022 року за місцем служби йому нараховуються грошові виплати, аліменти утримуються з липня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Судом установлено, що за період часу з січня до листопада 2023 року нараховано аліментів до сплати в розмірі 87 662, 58 грн., утримано з доходу відповідача а цей період 26 774, 04 грн., а з січня до червня 2023 року аліменти відповідачем не сплачувалися та не утримувалися бухгалтерією. Заборгованість за період часу з січня до листопада 2023 року становить 60 885, 54 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що вказана сума та розрахунок заборгованості станом на 01 травня 2024 року має враховуватися при визначенні суми пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначаючи розмір пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів судом взято до уваги Постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15ц, відповідно до якої роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дітей становить:

-січень 2023 року - нарахована сума аліментів 2 833,00 грн. х пеня (1%) х 334 дні = 9 462, 22 грн. неустойки (пені);

-лютий 2023 року - нарахована сума аліментів 5 190, 95грн. х пеня (1%) х 306 днів = 15 884, 37 грн.;

-березень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 429, 21 грн. х пеня (1%) х 275 днів = 23 180, 33 грн.;

-квітень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 850, 71 грн. х пеня (1%) х 245 днів = 21 684, 24 грн.;

-травень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 892. 91 грн. х пеня (1%) х 214 днів = 19 030, 83 грн.;

-червень 2023 року - - нарахована сума аліментів 8 892. 91 грн. х пеня (1%) х 183 дні= 16 274, 03 грн.;

-липень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 892. 91 грн., утримано 5 335, 74 грн., заборгованість 3 557. 17 грн. х пеня (1%) х 153 дні = 5 136, 47 грн.

- серпень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 892. 91 грн., утримано 5 335, 74 грн., заборгованість 3 557. 17 грн. х пеня (1%) х 122 дні = 6 779, 75 грн.;

-вересень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 892. 91 грн., утримано 5 335, 74 грн., заборгованість 3 557. 17 грн. х пеня (1%) х 91 день = 3237, 02 грн.;

-жовтень 2023 року - нарахована сума аліментів 8 892. 91 грн., утримано 5 369, 82грн., заборгованість 3 523, 09 грн. х пеня (1%) х 61 день = 2149, 08 грн.;

-листопад 2023 року - нарахована сума аліментів 9 001, 25 грн., утримано 5 400, 00 грн., заборгованість 3 601, 25 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 1080, 36 грн.

Таким чином за вказаною методикою розрахунку розмір пені становить 123 898, 70 грн.

З урахуванням п.1 ч.1 ст.196 СК України, розмір пені становить не більше самої суми заборгованості станом на місяць її нарахування, а саме 60 885, 54 грн.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду про зменшення пені до 5 275,80 грн, оскільки відповідач отримуючи грошове забезпечення, будучи обізнаним про свій обов`язок утримувати дітей, мав можливість сплачувати аліменти як самостійно шляхом грошового переказу так і шляхом подання заяви за місцем служби про відрахування аліментів на утримання дітей.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення розміру пені лише з тих підстав, що відповідач перебуває на військовій службі у складі ЗСУ, без надання належних та достатніх доказів того, що військова частина, в якій він проходить службу переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції (бере безпосередньо участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, висновки суду першої інстанції є помилковими, а тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року скасувати.

Постановити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з січня 2023 року по листопад 2023 року в розмірі 60 000,00 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: