Провадження № 2/131/568/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позов мотивовано тим, що 15 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Договір про надання коштів у кредит № 72139696 на суму 9 500,00 грн строком на 30 днів із процентною ставкою 2,5% щоденно. Договір був підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, надісланим на електронну адресу відповідача. Ідентифікація відповідача здійснювалася через систему BankID НБУ. Кредитодавець виконав свої зобов`язання, перерахувавши 9 500,00 грн на банківський картковий рахунок відповідача через платіжну установу ТОВ «ФК Фінекспрес», що підтверджується відповідною платіжною інструкцією та довідками. Відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів. 26 червня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за цим договором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (позивач) на підставі договору факторингу № 26/06/25 та відповідного реєстру прав вимог № 27/06/25 від 27.06.2025. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 11 875,00 грн, що складається з: 9 500,00 грн сума основного боргу, 2 375,00 грн сума заборгованості за процентами. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» цю заборгованість, а також судові витрати: 2 422,40 грн (судовий збір) та 3 500,00 грн (витрати на професійну правничу допомогу, понесені на вивчення документів та складання позовної заяви).

Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду відзив, в якому зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги у розмірі 9500 грн, що становить тіло кредиту. Крім того, оскільки він є мобілізованим військовослужбовцем (що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2025 року), а згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям не нараховуються проценти за користування кредитом та штрафні санкції/пеня з початку і до закінчення особливого періоду, тому вважає, що вимоги щодо стягнення 2375 грн заборгованості за процентами є необґрунтованими.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводи сторони відповідача не заслуговують на увагу, оскільки з долученої копії довідки вбачається, що хоча відповідач був призваний на військову службу з 26.01.2025 року, проте договір позики №72139696 було укладено 15.01.2025 року, тобто за 11 днів до початку військової служби і проценти у розмірі 2375 грн нараховувались лише за період до початку військової служби з 16.01.2025 року по 25.01.2025 року (10 днів), що повністю узгоджується з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та не порушує пільг, передбачених для військовослужбовців. Також було зазначено, що відповідач не долучив до відзиву жодних доказів (наприклад, контррозрахунку) на спростування позовних вимог, тому відзив ґрунтується на припущеннях. У зв`язку з цим представник позивача просить позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №.01.2023 року, зарахований до військової служби також у січні 2023 року. Представником позивача у відповіді на відзив зазначено помилково, що договір позики укладено 15.01.2025 року, тобто за 11 днів до початку проходження військової служби.

У зв`язку з виявленою технічною помилкою у раніше поданій відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_3 подала до суду відповідь на відзив в новій редакції, в якій було виправлено рік початку проходження військової служби відповідачем та рік періоду нарахування процентів 2023 замість 2025. Попередній документ просить не враховувати під час розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 15 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено договір кредиту № 72139696 на суму 9 500,00 грн, що підтверджується договором кредиту № 72139696 від 15.01.2023 року. Укладення договору відбулося шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора Ns4cXszaM6, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 .

Кредитодавець виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти на рахунок відповідача, що підтверджується платіжною інструкцією № 4210fe18-9805-41ab-8a17-244e3181c584 від 15.01.2023 року, підписаною електронним цифровим підписом платіжної установи, листом кредитодавця № 10/07/2511 від 10.07.2025 року та довідкою № КД-000036303/ТНПП від 10.07.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес».

Право вимоги за договором кредиту № 72139696 перейшло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (позивач) на підставі договору факторингу № 26/06/25 від 26.06.2025 р. Факт переходу права вимоги підтверджується витягом з реєстру прав вимог № 27/06/25 від 27.06.2025 року та платіжним дорученням про оплату за відступлення права грошової вимоги.

Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим загальна заборгованість становить 11 875,00 грн (з яких 9 500,00 грн основний борг та 2 375,00 грн проценти), що підтверджується розрахунком заборгованості кредитодавця за період з 15.01.2023 по 26.06.2025 за договором № 72139696.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору № 72139696 від 15 січня 2023 року, відповідачем виконані не були.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту, інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу.

Вказаний договір факторингу та попередні договори з первісним кредитором у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними.

Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений.

З приводу заперечення представника відповідача щодо стягнення процентів за кредитним договором, у зв`язку із тим, що відповідач є військовослужбовцем, слід зазначити наступне.

У пункті 15 частини 3 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 22 квітня 2021 року по справі 264/6124/18, особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.

Вказану правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд уже однозначно сформулював у своїх постановах від 11 квітня 2019 року (справа № 233/4985/17, провадження № 51-9182 км18), від14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 року (провадження №61-1664св17), від 21 лютого 2019 року (провадження № 51-7411км18).

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Із змісту згаданої постанови Верховного Суду вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення процентів не можуть бути задоволенні судом, якщо буде встановлено (шляхом доведення обставин), що боржник (позичальник) має право на пільги згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а без встановлення наявності у позичальника пільг є всі підстави для стягнення процентів.

Судом встановлено, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 191/5516 від 23.09.2025 року молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26.01.2023 по теперішній час. Кредитний договір укладено 15.01.2023, а згідно розрахунку заборгованості проценти за вказаним договором нараховувалися з 15.01.2023 по 02.02.2023 та становили 4512,50 грн (237,50*19). Однак, сума в розмірі 2137,50 грн була списана. Таким чином, нараховано проценти з 15.01.2023 по 24.01.2025 в розмірі 2375,00 грн за період, коли відповідач не проходив військову службу та не мав права на пільги відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, вимога позивача щодо стягнення процентів за кредитним договором в розмірі 2375,00 грн є правомірною та підлягає задоволенню.

Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет надало належні і допустимі докази заборгованості ОСОБА_1 за договором № 72139696 від 15 січня 2023 року, яка станом на день розгляду справи відповідачем не погашена.

Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Фінпром Маркет заборгованість за договором № 72139696 від 15 січня 2023 року, в розмірі 11875,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, так як позивач скористався правовою допомогою, про що свідчить договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 року, витяг з акту № 16-П від 11.07.2025 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги, який містить опис наданих послуг, платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, а тому, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3500,00 грн витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , заборгованість за договором № 72139696 від 15 січня 2023 року у розмірі 11875 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 9500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2375,00 грн сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , витрати на правову допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , адреса: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9-А, офіс 204.

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: