Справа № 203/177/25
Провадження № 2-п/0203/47/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Іваницька І.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Центрального суду міста Дніпра від 09.05.2025 у цивільній справі № 203/177/25 (провадження №2/0203/805/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 представник відповідача адвокат Сікорська І.С. звернулася до суду через підсистему «Електронний суд» з заявою про перегляд заочного рішення від 09.05.2025 у цивільній справі №203/177/25 (провадження №2/0203/805/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення зазначено, що відповідачка не отримувала судових повісток про виклик до суду у вказаній цивільній справі, в матеріалах справи також відсутні її розписки про повідомлення щодо місця, дати та часу розгляду справи, зокрема, про призначення справи на 09.05.2025, коли за відсутності відповідачки та її представника було ухвалено заочне рішення у справі. З текстом заочного рішення представник відповідачки ознайомилась в електронному вигляді 08.11.2025.

У провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа №203/177/25 (провадження №2/0203/805/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками розгляду якої 09.05.2025 було ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1294-8575 від 30.10.2023 в сумі 66 000,00 грн, а також судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема, обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Зі змісту норм ст. ст. 285, 286 ЦПК України можна дійти висновку, що після отримання заяви про перегляд заочного рішення суд вивчає її на предмет відповідності вимогам законодавства щодо змісту та форми для такої заяви, а також наявності підстав для її подання. У випадку відповідності заяви про перегляд заочного рішення вимогам цивільного процесуального законодавства суд постановляє процесуальне рішення у формі ухвали про прийняття заяви про перегляд заочного рішення до розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України судом було направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_1 . Як слідує з отриманої судом інформації, а саме відповіді № 1032968 від 14.01.2025, відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідає адресі, зазначеній у поданій заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 203/177/25, відповідачка належним чином повідомлялася судом у передбаченому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення документів у справі та судових повісток засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за місцем її реєстрації.

У матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення №270 та №970, №529 про вручення відповідачці судових повісток, що свідчить про її обізнаність про існування судового провадження. Жодної процесуальної активності у справі нею проявлено не було.

Крім того, повний текст заочного рішення суду від 09.05.2025 було направлено відповідачці ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» (номер відправлення 202) за місцем її реєстрації.

Відповідно до трекінгу відстеження зазначеного поштового відправлення АТ «Укрпошта» конверт (рекомендований лист) повернувся до суду 25.06.2025 з позначкою відділення АТ «Укрпошта» від 23.06.2025: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з вимогами ст. 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 6 до ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Отже, враховуючи норми ЦПК України, відповідачка 23.06.2025 отримала заочне рішення від 09.05.2025.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно до ч. 10 ст. 6 цього Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Кореспонденція суду є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання або, як виняток, на адресу, зазначену самим учасником справи - адресатом.

Суд звертає увагу також на те, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Також особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу.

Це передбачено пунктами 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою.

З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідачки не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій статті 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідачки знати про судове провадження проти нього.

Зважаючи на те, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримала вона всю адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідачки були дотримані.

Разом з тим, відповідачка, будучи обізнаною з 04.02.2025 (дата отримання особисто ОСОБА_1 судової повістки про виклик у перше судове засідання, призначене на 25.02.2025, а.с. 88) про судове провадження, жодних документів до суду не надіслала, в жодне з судових засідань не з`явилась; з текстом заочного рішення, як зазначено в заяві, представник ознайомився в електронному суді 08.11.2025, тоді як повне рішення суду було складено 28.05.2025 та розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.06.2025, доступ до якого є відкритим. Враховуючи, що відповідачка була обізнана про судове провадження та його номер, вона не була позбавлена права як ознайомитися з текстом судового рішення в реєстрі, так і за необхідності отримати належним чином засвідчену копію судового рішення безпосередньо в суді, чого з 06.06.2025 до 17.11.2025 нею зроблено не було.

Згідно з ч. ч.1, 4, 7 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо) щодо якої пропущено строк. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

За приписами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Нормою ч. 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з правового висновку Великої Палати, викладеного у постанові від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина 2 статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч. 2 ст. 126 ЦПК України, а не без задоволення (пункт 93, 94).

Тим самим Велика Палата Верховного Суду повертається до такого варіанту тлумачення норм процесуального права, який послідовно використовувався судами з моменту запровадження інституту заочного розгляду справи, що є підставою для відступу від попереднього висновку (пункт 95).

З урахуванням мотивів, викладених у цій постанові, Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу, а саме: передбачені частиною 3 статті 287 ЦПК України повноваження суду стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини 2 статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення (пункт 96).

Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачкою не доведено наявності об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною 3 статті 284 ЦПК України, а тому судом встановлена відсутність поважних причин пропуску процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та безумовних підстав для його поновлення.

З огляду на викладене суд доходить висновку про залишення заяви представника відповідачки про перегляд заочного рішення без розгляду на підставі ч.2 ст. 126 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 126, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Сікорської І.С. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 09.05.2025 у цивільній справі № 203/177/25 відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Центрального суду міста Дніпра від 09.05.2025 у цивільній справі № 203/177/25 (провадження №2/0203/805/25) за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя І.В. Іваницька