Провадження № 2-н/643/4494/25
УХВАЛА

05.12.2025 Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Довготько Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Горлач О.С. звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова із заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 /4 заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Підстави та порядок видачі судового наказу регламентовано положеннями Розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Таким чином, наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту ст. 163 ЦПК України вбачається, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Частинами 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, виходячи з вказаних вище положень законодавства України, зокрема імперативних приписів ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, з заявою про видачу судового наказу може звернутись той з батьків, разом з яким проживає дитина, при цьому обов`язок брати участь в утриманні дитини в грошовій і (або) натуральній формі покладається на того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Заявник звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, на підтвердження проживання дочки ОСОБА_3 разом із заявником, подано копію договору оренди житлового приміщення від 08.07.2025, в якому міститься посилання на те, що разом з орендарем проживатиме дитина ОСОБА_4 та копію акта від 19.102025, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , тобто неуповноваженими на це особами.

Місце проживання чи перебування фізичної особи визначається відповідно до ст.29 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Однак, договір оренди житлового приміщення та акт складений мешканцями будинку, не є належним та допустимим безспірним доказом підтвердження проживання дитини ОСОБА_3 разом із заявником ОСОБА_1 .

Відтак, в матеріалах заяви відсутні безспірні докази того, що дитина проживає разом з заявницею та знаходиться на її утриманні, внаслідок чого суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про наявність у заявника права на стягнення аліментів на підставі ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заява подана з порушеннями вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, судом із поданої заяви не встановлено наявності у заявника безспірного права грошової вимоги, адже не надано належного підтвердження того, що дитина мешкає саме разом із заявником та, відповідно, перебуває на її утриманні, внаслідок чого суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушеннями вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Крім того, суд враховує, що судовий наказ про стягнення аліментів, виходячи з положень ч. 1 ст. 170, п. 4 ч. 1 ст. 161, а також ч. 3 ст. 167 ЦПК України, не може бути скасований та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим суд зобов`язаний достовірно встановити безспірність вимог стягувача.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона також має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.М.Довготько