ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 128/564/21

провадження № 61-2873св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання до вчинення певних дій

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної систему України» на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - ТОВ «Оператор ГТС України») звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов`язати ОСОБА_1 усунути загрозу газопроводам-відводам Ду-200 мм, Ду-300 мм і Ду-500 мм до ГРС «Вінниця Північна» шляхом невідкладного знесення (демонтажу) металевої огорожі, виробничих споруд бетонного комплексу, металевих будівель, переміщення насипів із сипучих будівельних матеріалів та вагового комплексу для вантажних великогабаритних автомобілів, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033, які знаходяться в охоронній зоні газопроводів-відводів Ду-200 та Ду-300, Ду-500 до ГРС «Вінниця Північна».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Оператор ГТС України» посилалося на те, що воно здійснює експлуатацію магістральних газопроводів, отриманих на праві господарського відання від держави, та забезпечує транспортування і транзит газу за міждержавними угодами.

Адміністративною територією смт Стрижавка Вінницького району проходять магістральні газопроводи-відводи ДУ 300 та ДУ 500 до ГРС «Вінниця Північна», які належать до І класу і охоронна зона таких газопроводів становить від 100 метрів до 150 метрів з кожної сторони.

У березні 2019 року, під час обстеження охоронної зони зазначених газопроводів працівники Бердичівського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (далі - Бердичівське ЛВУМГ) виявили порушення вимог охоронних зон, про що листом повідомлено голову Вінницької районної державної адміністрації, голову Стрижавської сільської ради та головного архітектора Вінницького району, із проханням вжити заходів для ліквідації порушень охоронної зони, надати інформацію щодо порушників. Також 29 березня 2019 року інженер Бердичівського ЛВУМГ Матвійчук О. С. склав акт про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням Правил охорони магістральних трубопроводів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002 року № 1747 (далі - Правила охорони магістральних газопроводів), відповідно до якого на відстані 40 метрів від газопроводу-відводу Ду-200 до ГРС «Вінниця Північна» здійснювалось будівництво огорожі. Також складено акт від 29 березня 2019 року про виявлення будівництва (монтаж фундаменту) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026 і :07:009:0033.

У подальшому працівники Бердичівського ЛВУМГ виявили, що в межах смт Стрижавка, зокрема на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0026 та :07:009:0033, які належать ОСОБА_1 , в охоронній зоні магістральних газопроводів Ду-200 мм, Ду-300 мм і Ду-500 мм до ГРС «Вінниця Північна» здійснюється порушення охоронної зони, а саме: на території земельних ділянок влаштовано насип сипучих будівельних матеріалів, КТП, бетонний вузол, ваговий комплекс. На земельній ділянці з кадастровим номером :07:009:0025 проведено планування будівельного майданчика, підготовлено для будівельних робіт. Про виявлені порушення складено акт від 27 серпня 2020 року № 1. Позивач зазначає, що на вказаних земельних ділянках розміщена огорожа навколо споруд бетонного вузла, а також виробничих споруд, які фактично використовуються для виготовлення бетону. Тобто на ділянках відповідачки, в межах охоронної зони газопроводів, здійснюється повноцінна господарська діяльність з виготовлення цементу, завантаження сипучих матеріалів у вантажні великогабаритні автомобілі, зважування великогабаритних автомобілів.

Згідно з пунктом 12 Правил охорони магістральних трубопроводів, будівельні, ремонтні, земляні, землечерпальні та поглиблювальні роботи на земельних ділянках розташованих у межах охоронних зон, проводяться лише за письмовою згодою підприємств магістрального трубопровідного транспорту та відповідних органів державного нагляду і контролю.

Водночас ОСОБА_1 за отриманням дозволу на виконання робіт в охоронній зоні об`єктів магістральних газопроводів до Бердичівського ЛВУМГ не зверталась.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026 і :07:009:0033 мають цільове призначення - 01.03 для ведення особистого селянського господарства. При цьому також зареєстровані обмеження у використанні земельних ділянок з кадастровими номерами :07:009:0025 і :07:009:0026, а саме «Охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи». Отже, відповідачці було відомо на час набуття у власність зазначених земельних ділянок про встановлені законодавчі обмеження у їх використанні, а тому її дії щодо будівництва виробничих споруд, огорожі, влаштування насипів із будівельних матеріалів та здійснення виробництва бетону і цементу на вказаних земельних ділянках є грубим порушенням законодавства України.

З метою запобігання порушенням щодо використання охоронних зон були здійснені публікації оголошень-попереджень відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2013 року № 268 «Про затвердження Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів, про встановлені обмеження у використанні таких земельних ділянок», зокрема у виданнях газети «Вінничина» від 03 травня 2019 року та від 11 березня 2020 року. Також Бердичівське ЛВУМГ зверталось із повідомленнями до Вінницької районної державної адміністрації, Стрижавської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Управління Держпраці у Вінницькій області, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

У зв`язку з цим позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вінницький районний суд Вінницької області заочним рішенням від 28 грудня 2021 року позов задовольнив. Зобов`язав ОСОБА_1 усунути загрозу газопроводам-відводам Ду-200 мм, Ду-300 мм і Ду-500 мм до ГРС «Вінниця Північна» шляхом невідкладного знесення (демонтажу) складу бетонних блоків, ємностей, металевих будівель, переміщення насипів із сипучих будівельних матеріалів та вагового комплексу для вантажних великогабаритних автомобілів за межі охоронної зони газопроводів-відводів Ду-200 та Ду-300, Ду-500 до ГРС «Вінниця Північна», розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, які рахуються в межах охоронних зон газопроводів і на яких розміщено склад бетонних блоків, ємностей, ваговий комплекс для вантажних великогабаритних автомобілів, металеві будівлі, насипи із сипучих будівельних матеріалів.

Будь-яких доказів того, що на час розташування на земельних ділянках вказаних будівель і матеріалів відповідач отримала дозвіл на будівництво, як того вимагає спеціальне законодавство щодо охоронних зон, в тому числі від підприємства, що здійснювало експлуатацію вищевказаного газопроводу, відповідачка не надала.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Вінницький апеляційний суд постановою від 06 лютого 2025 року апеляційну скаргу адвоката Швець А. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнив. Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що 02 грудня 2019 року на підставі договору оренди землі № 010124 ОСОБА_1 передала земельні ділянки з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033 в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінбетон» (далі - ТОВ «Вінбетон»). Основним видом діяльності товариства є виробництво бетонних розчинів, готових для використання (КВЕД 23.63).

Водночас про здійснення діяльності на вказаних земельних ділянках саме ТОВ «Вінбетон» позивачеві було відомо ще на час звернення до суду із цим позовом, про що свідчать долучений до позовної заяви скриншот із гугл-карти.

Згідно із Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів» обов`язок дотримуватися правового режиму охоронних зон покладається як на власників, так і на користувачів земельних ділянок.

Зміст позовних вимог ТОВ «Оператор ГТС України» полягає у знесенні (демонтажу) металевої огорожі, виробничих споруд бетонного комплексу, металевих будівель, переміщення насипів із сипучих будівельних матеріалів та вагового комплексу для вантажних великогабаритних автомобілів, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033.

Зважаючи на викладене та установивши, що у цій справі як відповідач залучена лише ОСОБА_1 і не залучено як співвідповідача ТОВ «Вінбетон», яке безпосередньо здійснює діяльність на земельних ділянках :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033, апеляційний суд вважав, що у задоволенні позову слід відмовити через неналежний склад відповідачів.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи

У березні 2025 року ТОВ «Оператор ГТС України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження зазначало те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у справі № 911/1270/22, від 28 лютого 2020 року у справі № 913/169/18, від 25 квітня 2023 року у справі № 922/3734/21, від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19, від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд усупереч процесуальному закону взяв до уваги докази, які подані з пропуском процесуального строку. Більше того, прийнявши нові докази, зокрема договір оренди землі від 02 грудня 2019 року, апеляційний суд не врахував, що у договорі оренди землі не визначено право орендаря розташовувати бетонний завод на земельних ділянках ОСОБА_1 ; цільове призначення земельних ділянок не відповідає виду діяльності ТОВ «Вінбетон»; відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджували б факт виконання договору між ОСОБА_1 і ТОВ «Вінбетон».

Також скарга містить доводи про неврахування апеляційним судом того, що обов`язок дотримання вимог охоронних зон та обмежень у використанні земельних ділянок, які розташовані в охоронних зонах, покладається саме на власників земельних ділянок.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

11 квітня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

Апеляційний суд встановив, що згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033, цільове призначення яких - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрижавської селищної ради, в тому числі із зареєстрованими обмеженнями у використанні цих земельних ділянок, а саме охоронні зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи.

До позовної заяви позивач додав знімки на яких зображено металеві конструкції, бетонні блоки, насипи із сипучих будівельних матеріалів та ваговий комплекс.

З акта від 29 березня 2019 року, складеного інженером Бердичівського ЛВУМГ ОСОБА_2 , фахівцем Бердичівського ЛВУМГ (з питань безпеки) ОСОБА_3 , землевпорядником Стрижавської селищної ради ОСОБА_7, відомо, що на території Стрижавської селищної ради працівники Бердичівського ЛВУМГ виявли порушення охоронної зони: розпочато будівництво (монтаж фундаменту, координати: 49,286375°; 28,484130° на відстані 50 м від газопроводу-відводу до ГРС «Вінниця Північна» (орієнтовно на ділянках з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026 і :07:009:0033)).

Згідно з актом про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням від 29 березня 2019 року, складеним інженером ОСОБА_2 , зобов`язано зупинити виконання будівельних робіт на відстані 40 м від газопроводу-відводу до ГРС «Вінниця Північна» Ду 200, які виконуються з порушеннями Правил охорони магістральних трубопроводів, а саме будівництво огорожі. Цей акт вручено 29 березня 2019 року фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 .

Згідно з листами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру) від 08 серпня 2019 року та від 18 листопада 2019 року здійснено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства шляхом перевірки земельних ділянок на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, за результатом якої встановлено, що земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення приватної форми власності на території Стрижавської селищної ради, кадастрові номери :07:009:0025, кадастровий номер :07:009:0026 та :07:009:0033, фактично використовуються не за цільовим призначенням.

Листом відділу у Вінницькому районі ГУ Держгеокадастру від 17 квітня 2019 рок, надано наявну в Державному земельному кадастрі інформацію щодо власників земельних ділянок, які розташовані в охоронній зоні магістрального трубопровода.

Листом від 02 липня 2019 року Бердичівське ЛВУМГ просило ГУ Держгеокадастру надати інформацію про результати перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26 липня 2019 року № 148/3.3/25, адресованого начальнику Бердичівського ЛВУМГ, управління юстиції повідомило, що воно не є органом державної реєстрації, не проводить державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і не надає інформацію з Державного реєстру речових прав, та роз`яснило порядок отримання інформації про зареєстровані права на нерухоме майно.

Листами від 28 березня 2019 року, від 01 листопада 2019 року та від 03 березня 2020 року, Бердичівське ЛВУМГ повідомляло голову Вінницької Гайонну державну адміністрацію, голову Стрижавської селищної ради, Головного архітектора Вінницького району, а також начальника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, начальника управління Держпраці у Вінницькій області про порушення охоронної зони магістральних газопроводів та необхідність вжиття відповідних заходів.

Листом від 07 червня 2019 року № 2017вих-19-8 начальник Бердичівського ЛВУМГ повідомив начальника Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про проведення самовільних будівельних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0033, :07:009:0026 і :07:009:0025 в межах охоронної зони магістральних газопроводів.

Бердичівське УМГ у виданнях газети «Вінничина» від 03 травня 2019 року та від 11 березня 2020 року здійснювало публікації оголошення про проходження магістрального трубопроводу територією земельних ділянок, розташованих у Вінницькій області, зокрема й на території Стрижавської селищної ради, та про обмеження у використанні вказаних земельних ділянок.

Листом від 05 квітня 2019 року № 2408вих-19-583 Бердичівське ЛВУМГ повідомило начальника Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про проведення самовільних будівельних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0033, :07:009:0026 і :07:009:0025 в межах охоронної зони магістральних газопроводів.

Листом від 05 квітня 2019 року № 2408вих-19-582 Бердичівське ЛВУМГ повідомило Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про порушення охоронної зони магістральних газопроводів на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0033, :07:009:0026 і :07:009:0025.

25 червня 2019 року працівник Бердичівського ЛВУМГ письмово повідомив начальнику Бердичівського ЛВУМГ Лохману В. В. про те, що він виявив в охоронній зоні Ду 200 і Ду 300 земляні роботи - вирівнювання дороги та майданчика.

Згідно з листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 18 квітня 2019 року, адресованим Бердичівському ЛВУМГ, повідомлено, що відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення та доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів немає інформації щодо видачі громадянам ОСОБА_5 і ОСОБА_1 дозволів на виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, подання повідомлень про початок виконання підготовчих робіт

Листом від 05 квітня 2019 року № 2408-вих-19-584 Бердичівське ЛВУМГ повідомило Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про виявлені будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0033, :07:009:0026 і :07:009:0025.

Відповідно до листа Вінницького районного відділення поліції від 11 травня 2019 року, адресованого начальнику Бердичівського ЛВУМГ, встановити особу (осіб), за ініціативою якої проводились будівельні роботи в межах охоронної зони магістральних трубопроводів газу, не вдалось.

Магістральні газопроводи: газопровід-відвід до ГРС «Вінниця Північна», перемички Ду 200 до газопроводу-відводу, газопроводи-відводи Ду 300 та Ду 500, введені в експлуатацію, перебувають у володінні та користуванні ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

З листа Вінницького районного відділення поліції від 04 грудня 2019 року відомо, що працівники поліції опитали директора ТОВ «Вінбетон» ОСОБА_6 , який повідомив, що земельні ділянки з кадастровими номерами :07:009:0033 та :07:009:0026 перебувають у його користуванні, а земельна ділянка :07:009:0025 оформлена лише з 01 жовтня 2019 року і ще не використовується, а лише вирівнюється будівельним сміттям. Як пояснив ОСОБА_6 , на земельній ділянці :07:009:0033 на даний час розташована бетонно-змішувальна установка (БЗУ), яка стоїть на бетонній плиті на відстані 100 м від об`єкта енергетичної системи (газової труби).

Відповідно до акта від 27 серпня 2020 року № 1 стосовно дотримання режиму охоронних зон магістральних газопроводів в адміністративних межах смт Стрижавка за результатом проведення візуального обстеження земельних ділянок кадастрові номери :07:009:0033, площею 2 га, :07:009:0026, площею 0,5 га, :07:009:0025, площею 2 га, і належать ОСОБА_1 на праві власності, цільове призначення 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, встановлено, що зазначені земельні ділянки знаходяться в межах охоронних зон газопроводів-відводів Ду 200; Ду 300 (розмір яких складає по 100 м з обох боків від осі газопроводу); Ду 500 (по 150 м з обох боків від осі газопроводу) до ГРС «Вінниця Північна» РУ 55 кгс/см2, та належать до території Стрижавської селищної ради. При візуальному обстеженні зазначених земельних ділянок виявлені порушення охоронних зон газопроводів-відводів до ГРС «Вінниця Північна», а саме на ділянках :07:009:0033, :07:009:0026 влаштовано насип сипучих будівельних матеріалів, КТП, бетонний вузол, ваговий комплекс; проведено планування будівельного майданчика на ділянці :07:009:0025 безпосередньо на г/в Ду 200 до ГРС «Вінниця Північна». Ці порушення є загрозою безпеки експлуатації газопроводів-відводів Ду 200; Ду 300; Ду500 до ГРС «Вінниця Північна» РУ 55 кгс/см2, а подальше порушення вимог щодо обмежень господарської та іншої діяльності на цих ділянках може стати причиною виникнення аварійної ситуації на газопроводах, призвести до обмеження/припинення транспортування природного газу, значних збитків та створення небезпеки для довкілля.

Відповідно до листа Бердичівського ЛВУМГ від 18 лютого 2021 року № 7306Н-21-72, в адміністративних межах Стрижавської сільської ради Вінницького району виявлено порушення режиму охоронних зон магістральних газопроводів-відводів Ду 200, Ду 300, Ду 500 до ГРС «Вінниця Північна» з боку ОСОБА_1 (кадастрові номери земельних ділянок: :07:009:0033, площею 2 га, :07:009:0026, площею 0,5 га - влаштовано насип сипучих будівельних матеріалів, КТП, бетонний вузол, ваговий комплекс; :07:009:0025 площею 2 га - проведено планування будівельного майданчика, за отриманням дозволу на виконання робіт в охоронній зоні об`єктів магістральних трубопроводів ОСОБА_1 до Бердичівського ЛВУМГ не зверталась.

З топографічного плану № 2 відомо, що земельні ділянки з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033 розташовані в межах охоронної зони газопроводів Ду 300, Ду 200, Ду 500, на топографічному плані зображено розташування будівельних матеріалів та конструкцій на цих земельних ділянках, в тому числі наявність на вказаних земельних ділянках насипів будівельних матеріалів, складу бетонних блоків, ємностей, вагового комплексу, металевих будівель.

Листом від 02 липня 2019 року Бердичівське ЛВУМГ повідомило начальника Реєстраційної служби районного управління юстиції у Вінницькому районі про виявлені будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0033, :07:009:0026 і :07:009:0025 та просило повідомити інформацію про власників земельних ділянок, які розташовані в охоронній зоні магістрального трубопроводу.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У частині першій статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути загрозу газопроводам-відводам Ду-200 мм, Ду-300 мм і Ду-500 мм до ГРС «Вінниця Північна» шляхом невідкладного знесення (демонтажу) металевої огорожі, виробничих споруд бетонного комплексу, металевих будівель, переміщення насипів будівельних матеріалів та вагового комплексу для вантажних великогабаритних автомобілів, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:009:0025, :07:009:0026, :07:009:0033, які знаходяться в охоронній зоні зазначених газопроводів-відводів.

При цьому апеляційний суд встановив, що на підставі договору оренди землі від 02 грудня 2019 року № 010124 ОСОБА_1 передала ці земельні ділянки у оренду ТОВ «Вінбетон».

Встановивши, що ТОВ «Вінбетон», яке безпосередньо здійснює діяльність на цих земельних ділянках не залучене до участі у справі, апеляційний суду дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову через неналежний склад учасників.

Посилання в касаційній скарзі на неврахування апеляційним судом того, що обов`язок дотримання вимог охоронних зон та обмежень у використанні земельних ділянок, які розташовані в охоронних зонах, покладається саме на власників земельних ділянок, є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства магістральних трубопроводів вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» визначено, що фізичні та юридичні особи, власники та користувачі земельних ділянок при провадженні господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватися особливого режиму їх використання та встановлених обмежень, не пошкоджувати розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження трубопроводу та його об`єктів і споруд, а також дотримуватися інших обмежень, встановлених нормативно-правовими актами для земель охоронних зон.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» передбачено, що власники та користувачі земельних ділянок при здійсненні ними господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватися особливого режиму господарської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від внутрішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» до особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить заборона, зокрема: будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівлі та споруди, громадські будівлі; будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності, лісових ділянок, садів, виноградників тощо.

Крім того, і в частині перші статті 91 в і частині першій статті 96 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних, зокрема, із встановленням охоронних зон.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що і власники земельних ділянок, на яких встановлені відповідні обмеження охоронних зон, і землекористувачі, до яких належать орендарі та суборендарі, зобов`язані дотримуватися особливого режиму господарської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від внутрішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2024 року у справі № 911/1270/22 і на такі висновки посилався заявник як на підставу відкриття касаційного провадження.

Не заслуговують на увагу і доводи касаційної скарги про прийняття апеляційними судом нових доказів, оскільки, приймаючи ці докази, апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 участі у судовому розгляді місцевого суду не брала, а в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення їй було відмовлено. При цьому, апеляційний суд встановив, що про здійснення діяльності на вказаних земельних ділянках саме ТОВ «Вінбетон» позивачеві було відомо ще на час звернення до суду із цим позовом.

У зв`язку з цим доводи касаційної скарги (в межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження) про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права є безпідставними та зводяться до неправильного тлумачення заявником наведених правових норм і необхідності переоцінки доказів у справі. Водночас суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і згідно з вимогами процесуального закону не здійснює переоцінки доказів у зв`язку з тим, що це перебуває поза межами його повноважень.

Ураховуючи конкретні обставини цієї справи, встановлені судом, оскаржувані судові рішення не суперечать правовим висновкам, які зазначені в касаційній скарзі як підстава для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова касаційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов