МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/7553/25
Провадження № 2-о/210/139/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Колос Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

21 року заявник перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , але через постійні конфлікти з липня 2025 року ОСОБА_2 проживає окремо, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

11.11.2025 року шлюб розірвано, ОСОБА_2 , неодноразово вчиняв та продовжує вчиняти у відношенні ОСОБА_1 домашнє насильство, яке проявляється у застосуванні щодо мене фізичної сили або погроз його застосування, висловлювання нецензурною лайкою та шантаж, здійсненні психологічного тиску, залякуванні та приниженні честі та гідності, демонстрування при цьому сили та агресії. ОСОБА_2 , наглядається лікарем психіатром з діагнозом «синдром Отелло», який проявляється у вигляді патологічних ревнощів та переслідуванні з наявними спалахами агресії та маніпуляцій.

ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та не має стабільного джерела доходу. Станом на теперішній час, ОСОБА_2 , проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2 , однак систематично очікує заявника біля адреси її мешкання, а саме АДРЕСА_3 або за місцем роботи «Комунальний заклад дошкільної освіти комбінованого типу №79 Криворізької міської ради» за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому залякує, хапає за руки, штовхає та висловлюється нецензурною лайкою.

У зв`язку з вчиненням відносно ОСОБА_1 колишнім чоловіком ОСОБА_2 сварок та шантажу з його боку, заявник неодноразово зверталася з відповідними заявами до поліції:

- 05.02.2023 року ОСОБА_1 зверталася із заявою про вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства в сім`ї, а саме висловлювання нецензурної лексики та погроз фізичного характеру відносно мене та 05.02.2023 було винесено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ №831693 від 05.02.2023 та терміновий заборонний припис відносно кривдника серії АА №324846;

- 13.06.2023 року ОСОБА_2 вчинив сварку, в ході якої словесно ображав заявника нецензурною лайкою, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ №721978 від 13.06.2023;

- 23.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась за допомогою до працівників поліції за фактом того, що ОСОБА_2 вчинив дії психологічного насильства, а саме нецензурно виражався, лаявся та погрожував фізичною розправою, в результаті 28.08.2024 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ №014102 від 28.08.2024.

- 20.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до працівників поліції, так як ОСОБА_2 знову поводив себе агресивно по відношенню до заявника, вибивав вхідні двері до її квартири та провокував конфлікт шантажуючи та залякуючи. Однак, встиг покинути адресу вчинення правопорушення до приїзду працівників поліції.

І це ще не всі факти вчинення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 домашнього насильства, яке вже стало систематичним. В наслідок чого заявник відчуває загрозу своєму життю та здоров`ю.

З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства заінтересованою особою ОСОБА_2 відносно заявниці, з метою недопущення настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також можливої смерті від фізичного та психологічного домашнього насильства від дій кривдника, заявниця вимушена звернутися за захистом до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументи учасників справи

Заявником ОСОБА_1 подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 , 16.07.2004 року Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб з ОСОБА_3 (а.с.9).

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 13 березня 2023 року ухваленої за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 05 лютого 2023 року о 09-00 годині, а саме05.02.2023 року близько о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_2 умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї дружини - громадянки ОСОБА_1 , чим порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд визнав винним ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави (а.с.11-12).

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 03 липня 2023 року ухваленої за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 13 червня 2023 року о 21-00 годині, а саме13.06.2023 року о 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_5 громадянин ОСОБА_2 за місцем мешкання умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї дружини, громадянки ОСОБА_1 , тобто словесно ображав нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство та порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП, суд визнав винним ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 (триста сорок) гривень в дохід держави (а.с.14-15).

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 06 вересня 2024 року ухваленої за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо подій, які мали місце 28.08.2024 року о 18-00 годині, а саме28.08.2024 року о 18-00 год. за адресою: АДРЕСА_5 громадянин ОСОБА_2 за місцем мешкання умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї дружини, громадянки ОСОБА_1 нецензурною лайкою, чим скоїв домашнє насильство та порушив ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, суд визнав винним ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави (а.с.17-18).

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 від 05.02.2023 року визначено рівень небезпеки як високий (а.с.27-31).

Мотиви суду та застосовані норми права

Згідно п. 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним вище законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.08.2019 року у справі №640/23804/18, від 02.09.2020 року у справі №635/4854/19-ц, від 24.02.2021 року у справі №570/2528/20 року, від 17.11.2021 року у справі №755/937/21.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Отже, обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У разі ненадання запитуваної інформації суд має право розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 77 та частиною першою статті 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з аналізу зазначених норм закону, а також встановивши, що докази, надані заявницею в обґрунтування заявлених вимог, визначають ряд ризиків продовження та повторного вчинення домашнього насильства, а також чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявниці ОСОБА_1 , що є основною та необхідною умовою для застосування судом до ОСОБА_2 спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Суд розглядаючи заяву, прийшов до переконання, що заявницею дотримано наведені вище норми процесуального закону та надано належні і допустимі докази на підтвердження підставності застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Посилання заявниці на неодноразові звернення до правоохоронних органів з підстав вчинення відносно неї домашнього насильства свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та зацікавленою особою, а прийняті судом рішення за результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 підтверджують факт того, що останній вчинив по відношенню до заявниці домашнє насильство, що і є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відповідно до 350-4 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1, 24, 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", ст.ст. 4, 5, 258, 259, 263, 264, 265, 350-1-350-6 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника - задовольнити.

Видати відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою АДРЕСА_6 , обмежувальний припис.

Встановити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покласти на нього терміном на 6 (шість) місяців наступні обов`язки:

1). Заборонити перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців;

2). Заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 6 (шість) місяців.

3). Заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на 6 (шість) місяців;

4). Заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 (шість) місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Саксаганської районної ради у місті Кривому Розі.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 03 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ( АДРЕСА_7 );

- заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_8 ).

Суддя: Р. Є. Скотар