Справа № 553/2170/17
Провадження № 6/553/269/2025
У Х В А Л А

Іменем України

05.12.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої - судді Москаленко В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м Полтава заяву представника ОСОБА_1 адвоката Малофєєва Артема Івановича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Малофєєв А.І. про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №553/2170/17, в якій просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи Ленінського районного суду м. Полтави від 09 січня 2018 року по цивільній справі № 553/2170/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Полтава Капітал Плюс» заборгованості в сумі 96975,55 грн. та судового збору у сумі 1624,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13.11.2025 по цивільній справі № 553/2170/17 задоволено позовні вимоги Кредитної спілки «Полтава Капітал Плюс» до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього заборгованість в сумі 96975,55 грн. та судовий збір у сумі 1624,00 грн.

Після винесення судом рішення, 09.01.2025 видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Полтава Капітал Плюс» заборгованості в сумі 96975,55 грн. та судового збору у сумі 1624,00 грн.

На підставі вказаних виконавчих листів Подільським ВДВС у м. Полтаві відкриті виконавчі провадження ВП №55543127, ВП №55542921, які наразі не завершені.

22.03.2024 боржник у вказаному провадженні ОСОБА_2 помер, а заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого та єдиною спадкоємицею перщої черги, яка прийняла спадщину. Стягувачем пропущено преюдиційний строк пред`явлення вимог до спадкоємця. Оскільки стягувач пропустив встановлений законом строку пред`явлення вимог до спадкоємців, зобов`язання померлого ОСОБА_2 перед стягувачем припинилося і не перейшло до спадкоємиці у порядку спадкового правонаступництва. Відсутність у спадкоємця обов`язку виконувати зобов`язання померлого боржника є безумовною підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 20.11.2025 заяву прийнято до розгляду,вирішено розглядати справу без виклику сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13.11.2025 по цивільній справі № 553/2170/17 задоволено позовні вимоги Кредитної спілки «Полтава Капітал Плюс» до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього заборгованість в сумі 96975,55 грн. та судовий збір у сумі 1624,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

Масич С.І. від 16.01.2018 відкрито виконавче провадження № 55543127 з виконання виконавчого листа № 553/2170/17, виданого 09.01.2018 Ленінським районним судом м. Полтава про стягнення боргу в розмірі 96975,55 грн., боржник в якому ОСОБА_2 , а стягувач Кредитна спілка «Полтава Капітал Плюс» (а.с. 50, 60).

Також постановою головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Масич С.І. від 17.01.2018 відкрито виконавче провадження № 55542921 з виконання виконавчого листа № 553/2170/17, виданого 09.01.2018 Ленінським районним судом м. Полтава про стягнення судового збору в розмірі 1624,00 грн., боржник в якому ОСОБА_2 , а стягувач Кредитна спілка «Полтава Капітал Плюс» (а.с. 54, 65).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 24.07.2025 в провадженні Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження № 55542921 та № 55543127, в яких боржник ОСОБА_2 , а стягувач Кредитна спілка «Полтава Капітал Плюс»

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); якщо виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 зазначено, що законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22), 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України (тут і далі по тексту - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта статті 1281 ЦК України).

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України (тут і далі по тексту - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права) за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, від 13 березня 2019 року у справі №520/7281/15-ц (на яку послався заявник в касаційній скарзі, від 01 квітня 2020 року у справі №520/13067/17.

Отже відповідно до положень статті 1281 ЦК України кредитор повинен пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (або ж з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Докази, які б підтверджували факт пред`явлення Кредитною спілкою «Полтава Капітал Плюс», як стягувачем, вимог до позивачки, як спадкоємця, в порядку статті 1281 ЦК України протягом шести місяців від дня коли стягувач дізнався чи міг дізнатися про відкриття спадщини, у матеріалах справи відсутні та сторонами не надані.

За таких обставин подана заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.353, 432 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Малофєєва Артема Івановича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчі листи Ленінського районного суду м. Полтави від 09 січня 2018 року по цивільній справі № 553/2170/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Полтава Капітал Плюс» заборгованості в сумі 96975,55 грн. та судового збору у сумі 1624,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко