Справа № 203/8164/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи до іншого суду

05 грудня 2025 року, суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гринь Н.Г., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Дніпра 10.11.2025 через систему «Електронний суд» звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» з відповідним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Колесніченко О.В. від 11.11.2025 року матеріали позову передано для розгляду за підсудністю до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

02.12.2025 справа надійшла до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 року справу розподілено судді Гриню Н.Г.

Однак, вважаю, що справа №203/8164/25 помилково направлена до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому підлягає поверненню до Центрального районного суду міста Дніпра з огляду на таке.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

У постанові від 24.06.2024 у справі №554/7669/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вказав, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Позивач при поданні позову до Центрального районного суду міста Дніпра правильно визначив підсудність даного позову, оскільки відповідач відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.11.2025 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Центральним районним судом міста Дніпра також було зроблено запит до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. Відповідно до відповіді №1997971 від 11.11.2025 відповідач має статус ВПО та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладену у постанові від 24 червня 2024 року в справі №554/7669/21, провадження №61-5805сво23, вважаю, що Центральний районний суд міста Дніпра невірно використав отриману з реєстрів інформацію, оскільки відповідач має зареєстровану адресу, яка територіально підсудна даному суду, а адреса реєстрації ВПО може бути використана судом задля сповіщення учасника справи про судові засідання.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що матеріали позовної заяви не містять доказів належності справи до територіальної юрисдикції Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, справа №203/8164/25 має бути повернута до Центрального районного суду міста Дніпра як помилково направлена.

Керуючись ст. ст. 27 ч. 1, 31, 260, 354, 355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути до Центрального районного суду міста Дніпра як помилково направлені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.Г. Гринь