ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/828/25 Номер провадження 22-ц/814/4484/25Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І. В.

учасники справи:

представник відповідача адвокат Коряк І.Ю.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коряка Ігоря Юрійовича

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2025 року, постановлену суддею Яковенко Н. Л., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Корольова Іллі Миколайовича до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Київська районна у місті Полтаві рада, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності

та зустрічним позовом представника ОСОБА_1 адвоката Коряка Ігоря Юрійовича до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Департамент з питань реєстрації, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

04.02.2025 представник ОСОБА_2 адвокат Корольов І.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності, в якому просив суд: - скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :01:003:0833, цільового призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га; - скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0833, цільового призначення -для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га (т.1 а.с. 1-6).

Представником ОСОБА_2 - адвокатом Корольовим І.М. разом з позовною заявою подано клопотання про проведення судової земельно-технічної експертизи (т.1 а.с. 10-11).

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи зазначено, що узгоджувальною комісією з розгляду спорів з приводу суміжного землекористування Київської районної у м. Полтаві ради встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , по фактичному користуванню складає 0,1801 га замість переданих у приватну власність рішенням Київської районної у м. Полтаві ради №496 від 28.12.1999 0,15 га, а саме: 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,05 га для ведення особистого підсобного господарства. За зверненням ОСОБА_2 , рішенням Київської районної у м. Полтаві ради від 01.08.2024 надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 887 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 укладено договір з ТОВ НВІ «Земресурс» на виконання відповідних робіт. В ході виготовлення технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , було виявлено те, що за зверненням ОСОБА_1 26.09.2024 зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:003:0833 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, до складу якої входить частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_2 вважає, що у відповідача ОСОБА_1 не було правових підстав для отримання у власність частини земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 . Така накладка меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 згідно відомостей Державного земельного кадастру відносно фактичного порядку землекористування порушує права користування ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 10-11).

20.06.2025 до Київського районного суду м. Полтави надійшла зустрічна позовна заява представника ОСОБА_1 адвоката Коряка І.Ю. до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, в якій просив суд: - скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний номер 16363012, номер запису 20295), проведену 12.10.2006 КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі рішення Третейського суду при Асоціації підприємств альтернативної енергетики «Альтернатива» від 06.10.2006; - зобов`язати Департамент з питань реєстрації внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування реєстрації права власності на будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний номер 16363312, номер запису 20295 в книзі 150), проведеної 12.10.2006 КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі рішення Третейського суду при Асоціації підприємств альтернативної енергетики «Альтернатива» від 06.10.2006; судо

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2025 зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності (т.1 а.с. 156).

07.10.2025 у судовому засіданні представником ОСОБА_2 - адвокатом Корольовим І.М. підтримано клопотання про проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2025 року клопотання позивача про призначення в справі судової експертизи - задоволено.

Призначено у цивільній справі №552/828/25 комплексну земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Яка конфігурація, розміри та площа земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ?

2. Чи є порушення меж та накладення земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2 , із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0833, власником якої є ОСОБА_1 , відповідно до правовстановлюючих документів та документів із землеустрою?

Проведення експертизи доручено експерту Авдєєвій Ніні Миколаївні, місцезнаходження м. Полтава, вулиця Європейська, 94, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385 КК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_2 .

У розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи.

Роз`яснено учасникам справи, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що суд першої інстанції, враховуючи право особи доводити в судовому засіданні свої позовні вимоги, принцип диспозитивності цивільного судочинства, дійшов до висновку, що клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню з поставленням перед експертом питань в редакції, як того просить позивач, який заявляє відповідне клопотання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Коряк І.Ю., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, призначаючи експертизу, не встановив належним чином наявність у позивача прав на спірну земельну ділянку, щодо якої останній заявляв клопотання про призначення експертизи, чим порушив вимоги ст. 76, 81 ЦПК України щодо обов`язку доведення обставин, на які сторона посилається. Згідно п. 6.1.3 Розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (з послідуючими змінами та доповненнями) для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. Позивач не має жодних правових підстав щодо спірної земельної ділянки (ані на праві власності, ані користування). Разом із цим доказів надання ОСОБА_2 у встановленому порядку земельної ділянки площею 0,887 га (які вона зазначила у клопотанні) для обслуговування домоволодіння, як і оформлення за нею права власності або права користування вищевказаною земельною ділянкою, матеріали справи не містять, у рішенні Третейського суду від 06.10.2006 (справа №2-43/06) також відсутнє посилання на розмір земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, на який визнавалося право власності. Позивач ОСОБА_2 не має зареєстрованого права власності або права користування (оренди, постійного користування, суперфіцію тощо) на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відсутністю у ОСОБА_2 будь-яких документів, підтверджуючих право власності чи право користування земельною ділянкою, стосовно якої позивачем була заявлена експертиза. Матеріали цивільної справи №552/828/25 не містять належних доказів щодо конфігурації, розмірів та площі земельної ділянки позивача. Висновки суду першої інстанції про те, що у фактичному користуванні позивача ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка суперечить нормам, регулюючим право постійного користування земельною ділянкою. Оскільки земельна ділянка позивачу ОСОБА_2 в установленому чинним законодавством порядку не надавалася, висновок суду першої інстанції про те, що права на користування нею вона має і її права не порушені, є необгрунтованим та суперечить численній судовій практиці Верховного Суду. Надані позивачем ОСОБА_2 дані у клопотанні є недостовірними, адже вона зазначає себе як «власника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами», хоча право власності зареєстровано лише на будинок, без господарчих будівель. У матеріалах цивільної справи №552/828/25 відсутні належні докази того, що нерухоме майно, стосовно захисту якого позивач ОСОБА_2 звертається до суду належить їй на праві приватної власності. Позивач заявляє про те і це відображене в оскаржуваній ухвалі, що їй на права власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (дані з якого надавала до суду позивач ОСОБА_2 ), за позивачем зареєстровано право власності виключно на житловий будинок, без господарських споруд і без земельної ділянки. Таким чином, експертиза щодо меж і площі земельної ділянки є безпредметною, оскільки предмет експертизи не може існувати без об`єкта права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 03.12.2025 не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 12.11.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України та засобами поштового зв`язку (т.2 а.с. 80-86), які були доставлені до електронних кабінетів та засобами поштового зв`язку. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.11.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 03.12.2025 о 13-40 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи встановлено, що, відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Для з`ясування обставин, що мають значення в даній справі, враховуючи обставини, на які посилається позивач та обставини, якими відповідач спростовує позовні вимоги, необхідні спеціальні знання, а сторонами не надані відповідні висновки експертів.

Окрім того, відповідно до ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Суд першої інстанції, враховуючи право особи доводити в судовому засіданні свої позовні вимоги, принцип диспозитивності цивільного судочинства, дійшов до висновку, що клопотання про призначення експертизи підлягає задоволенню з поставленням перед експертом питань в редакції, як того просить позивач, що заявляє відповідне клопотання.

Сторонам необхідно роз`яснити наслідки ухилення від участі в експертизі, які передбачено нормами ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати на проведення експертизи слід покласти на позивача, яка заявила відповідне клопотання.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, з урахуванням наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами; призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Суд вказує на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно матеріалів справи, предметом спору є: - скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :01:003:0833, цільового призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га; - скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0833, цільового призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,10 га.

Предметом спору за зустрічними позовними вимогами є: - скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний номер 16363012, номер запису 20295), проведену 12.10.2006 КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі рішення Третейського суду при Асоціації підприємств альтернативної енергетики «Альтернатива» від 06.10.2006; - зобов`язання Департаменту з питань реєстрації внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування реєстрації права власності на будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний номер 16363312, номер запису 20295 в книзі 150), проведеної 12.10.2006 КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі рішення Третейського суду при Асоціації підприємств альтернативної енергетики «Альтернатива» від 06.10.2006.

По справі вбачається, що накладка меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , згідно відомостей Державного земельного кадастру відносно фактичного порядку землекористування, порушує права користування ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_2 .

Колегія суддів вважає, що зважаючи на предмет спору, обставини, які підлягають доказуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для правильного і об`єктивного вирішення спору між сторонами, потребуються спеціальні знання, що реалізується шляхом призначення судової експертизи, та висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Призначення експертизи не порушує прав учасників справи, а є лише способом доведення учасником справи своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

За таких обставин, враховуючи правове регулювання підстав для призначення експертизи та наведені заявником підстави для призначення експертизи, враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання та призначення комплексної земельно-технічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначення судової експертизи щодо визначення меж, конфігурації чи площі земельної ділянки, якої позивач не має на праві власності чи користування є неправомірним, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки, виходячи із балансу інтересів учасників справи, відмова у проведенні експертизи буде порушенням рівності сторін щодо можливості надавати докази в умовах, що не є суттєво гіршими від умов іншої сторони спору. Крім цього, при проведенні експертизи експерт може просити надати додаткові вихідні дані, докази тощо, необхідні для проведення експертизи з метою дотримання вимог чинного законодавства.

Відповідно до принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства обов`язок доказування та подання доказів покладено на кожну сторону. При цьому відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/14452/20 сформовано висновок щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування; відзначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Київського районного суду м. Полтави від 07.10.2025 про призначення комплексної земельно-технічної експертизи є передчасною, необґрунтованою, то ці доводи суперечать принципам змагальності та рівності сторін та є безпідставними, оскільки висновок про достатність доказів для встановлення обставин, що входять в предмет доказування, здійснюється судом під час ухвалення рішення по суті справи, а не під час вирішення клопотання про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, оскільки судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі комплексної земельно-технічної експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовані пред`явлені позовні вимоги.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коряка Ігоря Юрійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов