Єдиний унікальний номер: 378/1533/25
Провадження № 2/378/574/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Москаленко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , з посиланням на те, що відповідно до витягів з погосподарських книг Сніжківської сільської ради №1 за 1986-1990 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за 1991-1995 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_3 , довідки №108 від 12.09.2025 року Ставищенської селищної ради, житловий будинок АДРЕСА_1 (до 17.07.2020р. - Ставищенського) району Київської області, належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 року були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, його спадкоємицею першої черги спадщину прийняла, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступивши у володіння та управління спадковим майном його дружина ОСОБА_5 .. Діти спадкодавця, а саме: син ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ); дочка ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ); дочка ОСОБА_2 ; дочка ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини після смерті батька не подавали, тобто в силу ч. 2 статті 553 ЦК УРСР вважаються такими, що відмовилися від спадщини. 20.10.1995 року рішенням 5 сесії 22 скликання Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області передано безкоштовно в приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,57 га за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується архівним витягом №12.1-04-04/147 від 05.09.2025 року виданим Ставищенським архівним сектором архівного відділу Білоцерківської РДА Київської області. 04.03.2011 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з присадибними ділянками за адресою АДРЕСА_2 їй ОСОБА_1 , а земельну частку (пай) ОСОБА_2 .. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба ОСОБА_5 , спадкоємицями першої черги за законом після її смерті щодо майна не охопленого заповітом були: ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. 21.11.2012 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на заповідане їй майно, що складається з права на земельну частку (пай) в КСП. 03.09.2025 року вона звернулася до державного нотаріуса Ставищенської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на що отримала відмову, оскільки не подані документи, щодо належності спадкового майна.

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 39,6 м2, житловою площею 23,0 м2, вартістю 42000 гривень.

Позивач до суду подала заяву про те, що позов вона підтримує та просить задовольнити, вважає за можливе призначити справу до розгляду по суті, заяви та клопотання відсутні (а. с. 78).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами (а. с. 68).

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. (а. с. 65).

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 44).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши справу та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Як видно із витягів з погосподарських книг Сніжківської сільської ради №1 за 1986-1990 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за 1991-1995 р. р. особовий рахунок № НОМЕР_3 , довідки №108 від 12.09.2025 року Ставищенської селищної ради, житловий будинок АДРЕСА_1 (до 17.07.2020р. - Ставищенського) району Київської області, належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 року були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 10-15, 17). ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в силу ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках.

Рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №163 від 22.10.91 року «Про затвердження списків власників будинків по Сніжківській сільській Раді народних депутатів» власником житлового будинку АДРЕСА_3 , що належав до двору колгоспників визнаний ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним архівним витягом (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 18). Його спадкоємицею першої черги, яка в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняла, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступивши у володіння та управління спадковим майном була його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується записом у по господарській книзі №1 за 1991-1995 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_3 Сніжківської сільської ради та свідоцтвом про одруження НОМЕР_4 від 27.02.1949 року виданого Сніжківською сільською радою (а. с. 13-15, 19).

Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Ставищенською державною нотаріальною конторою Київської області, яка на час відкриття спадщини мала виключні повноваження здійснювати нотаріальні дії з оформлення спадкових прав, не заведена, що підтверджується відсутністю спадкової справи (а.с. 46).

Діти спадкодавця, а саме: син ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ); син ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ); дочка ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ); дочка ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ); дочка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) заяв про прийняття спадщини після смерті батька не подавали, тобто в силу ч. 2 статті 553 ЦК УРСР вважаються такими, що відмовилися від спадщини.

20.10.1995 року рішенням 5 сесії 22 скликання Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області передана безкоштовно в приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,57 га за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується архівним витягом №12.1-04-04/147 від 05.09.2025 року виданим Ставищенським архівним сектором архівного відділу Білоцерківської РДА Київської області (а.с. 21).

Із матеріалів спадкової справи (а.с. 46-64) встановлено, що 04.03.2011 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з присадибними ділянками за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , а земельну частку (пай) ОСОБА_2 . Заповіт посвідчено Сніжківською сільською радою за реєстром №12. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , спадщину за заповітом, посвідченим 04.03.2011 року за р. 12 Сніжківською сільською радою прийняли ОСОБА_2 (дочка) та ОСОБА_1 (внучка, дочка ОСОБА_10 ). Спадкоємицями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 щодо майна не охопленого заповітом були: ОСОБА_9 (дочка, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_2 (дочка, ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_3 (дочка, ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради №111 від 12.09.2025 (а.с. 20). 21.11.2012 року за р. 2324 ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на заповідане їй майно, що складається з права на земельну частку (пай) в КСП.

17.07.2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 3650 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району.

03.09.2025 року позивач звернулася до державного нотаріуса Ставищенської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомила, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, право власності не зареєстроване. Вказані обставини перевірені нотаріусом, так факт відсутності реєстрації права власності за спадкодавцем на вказаний житловий будинок станом на 01.01.2013 року підтверджено довідкою КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» № БЦ 3093/1 від 02.09.2025 року та згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №441969729 від 03.09.2025 року право власності в ДРРП на вказаний будинок за спадкодавицею не зареєстроване.

Оскільки спадкоємицею, не подані документи, щодо належності спадкового майна спадкодавцю нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 33).

Як видно з технічного паспорту на будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , розташовані: житловий будинок літера „А" (загальна площа 39,6 м2, житлова площа 23,0 м2), 1936 року побудови. До житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: сарай літер «Б»; (а. с. 29-31).

Ринкова вартість будинку становить 42000 гривень, що підтверджується висновком про ринкову вартість (а.с. 32).

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Як видно із ч. 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Правовідносини щодо спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 регулюються нормами ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності зі ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч.1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (частина 2 статті 553 ЦК УРСР).

Статтею 560 ЦК УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст. 561 ЦК УРСР (1963 р.) Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Правовідносини щодо спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 регулюються нормами Цивільного кодексу України (16.01.2003 року) (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як встановлено статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини,

Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 за життя в порядку визначення частки з майна колгоспного двору набула права власності на частину житлового будинку та в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 набула права власності на частину житлового будинку, а тому право власності в цілому на вищевказаний житловий будинокувійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок смерті останньої, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі позивач просить покласти на неї.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 524, 525, 529, 548, 549, 553, 560 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 15, 182, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 баби ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 39,6 м2, житловою площею 23,0 м2, вартістю 42000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко