УХВАЛА

02 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 554/13834/22

провадження № 61-14295ск 25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2025 року до Верховного Суду, за допомогою засобів поштового зв`язку, надійшла вищевказана касаційна скарга ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

2. Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

3. Оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 в касаційній скарзі порушує питання про поновлення такого строку.

4. Обґрунтовуючи підстави пропуску строку на касаційне оскарження заявник вказує на те, що розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснювався за відсутності ОСОБА_1 , а копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 04 червня 2025 року, також зазначає, що з 17 серпня 2024 року до теперішнього часу заявник проходить військову службу, мобілізований в особливий період воєнного стану у військовій частині, про що свідчить довідка від 25 серпня 2025 року № 20992. Тобто з серпня 2024 року заявник не проживає за місцем реєстрації та не має постійного доступу до мережі інтернет у зв`язку із характером несення військової служби.

5. Відповідно до інформації з сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 11 листопада 2025 року.

6. Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

7. Із долучених до касаційної скарги копії довідки від 25 серпня 2025 року убачається, що ОСОБА_4 проходить службу у військовій частині, однак заявником не долучено доказів, які б об`єктивно перешкоджали зверненню до суду касаційної інстанції зі скаргою на судові рішення, у визначений процесуальним законодавством термін.

8. Відтак, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки перебування на військовій службі у військовій частині не тотожне виконанню бойових завдань у зоні бойового зіткнення, що б в свою чергу дійсно утруднило звернення з відповідною касаційною скаргою у визначені строки.

9. Відповідно до пунктів 2 та 4 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства єрівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін.

10. Принцип змагальності сторін більш широко розкритий у статті 12 ЦПК України, яка передбачає, що: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

11. Глава 5 ЦПК України присвячена врегулюванню питання доказів та доказування. Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Характер оцінки судом доказів та його підхід до цього визначені у статті 89 ЦПК України. Зокрема, частина шоста статті 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

12. Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

13. Таким чином заявнику необхідно подати до суду нову заяву про поновлення строку на касаційне оскарження на рішення Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, з наданням належних та допустимих доказів, зазначивши підстави, які об`єктивно перешкоджали подати касаційну скаргу у встановленні статтею 390 ЦПК України строки.

14. Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

15. Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 25 липня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

2. Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. У разі якщо заяву про поновлення строку не буде подано в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк