справа № 615/336/19
провадження № 2-др/631/13/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

03 грудня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Пархоменко І. О.,

при секретарі Ляшенко І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Соловей Ліни Олександрівни, що є представником ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Соловей Ліна Олександрівна, що є представником ОСОБА_1 , звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, де зазначила таке.

Ухвалою Нововодолазького районного суду міста Харкова від 05 листопада 2025 року був залишений без розгляду позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності.

З урахуванням приписів ст. 142 ЦПК України у відповідача наявні підстави для звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат щодо стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначила, що постановою Харківського апеляційного суду від 15 липня 2021 року ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 квітня 2021 року про залишення позову без розгляду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому вважає що компенсації підлягає участь представника відповідача у суді першої та апеляційної інстанції.

На підтвердження витрат долучила до заяви акт наданих послуг від 16 квітня 2021 року, загальна вартість послуг, наданих адвокатом Гупал Р. М. складає 18960,00 грн та акт виконаних робіт та наданих послуг б/н від 05 листопада 2025 року, складений та підписаний адвокатом Соловей Л. О. та ОСОБА_1 , загальна вартість виконаних робіт та наданих послуг дорівнює 30000,00 грн.

Отже загальна сума витрат відповідача на правничу допомогу, пов`язану з розглядом цієї справи складає 48960,00 грн, що виникла внаслідок необґрунтованих дій позивачів.

У справі було заявлено про орієнтовний розмір судових витрат відповідача на судовий процес в цілому.

Ухвалою Нововодолазького суду Харківської області було залишено позов без розгляду, а отже наявні всі підстави для стягнення з позивачів на користь відповідача компенсації здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивачів.

Вважає, що вказана сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт.

Просила ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 48 960,00 грн. - у рівних частинах по 24480,00 грн з кожного.

Представник позивачів ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» за вхідним № 7644/25-вх 02 грудня 2025 року, а також позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , через канцелярію суду за вхідним № 7650/25-вх 03 грудня 2025 року надали клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, посилаючись на приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України та зазначаючи, що сторона відповідача не робила заяву про стягнення судових витрат до постановлення судом 05 листопада 2025 року ухвали про залишення позову без розгляду. Більш того, 04 листопада 2025 року представник відповідача адвокат Соловей Л. О. подала до суду клопотання про слухання справи без участі відповідача та її представника.

Просили залишити без розгляду заяву сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, оскільки, відповідач до ухвалення судом рішення про залишення позову без розгляду не надала ані заяву та докази понесених судових витрат, ані повідомила суд, що такі докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, представник позивачів ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» 03 грудня 2025 року за вхідним № 7647/25-вх надав клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, посилаючись на положення ст. 141, 142 ЦПК України, постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 (провадження № 12-43гс22).

Представник вказав, що відповідно до договору, укладеного між відповідачем та адвокатом Гупал Р. М. останній брав на себе обов`язок надавати ОСОБА_1 правову допомогу впродовж всього провадження по справі 615/336/19. Але з невідомих суду причин ОСОБА_1 відмовилась від послуг адвоката Гупал Р. М. матеріали справи містять акт наданих послуг від 16 квітня 2021 року, де прописом дописано «справа 615/336/19», натомість ОСОБА_6 надавав правову допомогу ОСОБА_1 по справі 615/1011/19. Доказів про сплату відповідачем 18960,00 грн адвокату Гупал Р. М. не надано, а тому зазначені витрати не підлягають стягненню з позивачів.

Щодо 30 000, 00 грн за послуги адвоката Соловей Л. О. звернув увагу суду, що квитанції до прибуткового касового ордера не є належним доказом сплати правової допомоги, оскільки не містять всіх обов`язкових реквізитів.

Просив зменшити витрати на правову допомогу Мірошниченко К. В. до 0,00 грн та відмовити у задоволенні заяви.

Через систему «Електронний суд» представник відповідача Соловей Л. О. за вхідним № 7656/25-вх від 03 грудня 2025 року надала відзив-дебати на заяви позивачів про залишення без розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та зменшення витрат, з якого вбачається наступне.

Орієнтовний (попередній) розмір витрат на професійну правничу допомогу був заявлений відповідачем через свого адвоката Гупала Р. М. (заява про долучення документів від 08 серпня 2019). Зазначена заява відповідача не стосується конкретного адвоката, а розповсюджується на весь судовий процес за участі всіх адвокатів, що прийматимуть участь у справі, а отже відповідачем та його представником дотримано необхідні умови для стягнення компенсації на професійну правничу допомогу, в тому числі, в частині сповіщення про майбутні орієнтовні витрати на адвоката та подання заяви на додаткове рішення з додатками (договором з додатками, актом виконаних робіт, квитанцією про сплату за послуги) у 5-ти денний строк з дня винесення ухвали про залишення позову без розгляду, тому доводи представника позивачів не заслуговують на увагу, а відповідна заява відповідача підлягає задоволенню.

Щодо 30000,00 грн зауважила, що у справі наявний детальний опис робіт та наданих послуг адвокатом Соловей Л. О., договір з додатками, акт виконаних робіт та підтвердження оплати.

Просила задовольнити заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат щодо стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу.

Вивчивши заяву представника відповідача, клопотання позивачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Ухвалою Нововодолазького районного суду міста Харкова від 05 листопада 2025 року був залишений без розгляду позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна, про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету (ч. 3 ст. 257 ЦПК України).

Адвокат Соловей Ліна Олександрівна, що є представником ОСОБА_1 , звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі.

За ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки, при постановленні ухвали без розгляду від 05 листопада 2025 року по цивільній справі № 615/336/19 не вирішено питання щодо судових витрат, а саме, витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання шляхом ухвалення додаткового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2021 у справі №550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2024 року по справі № 905/1840/21 дійшов висновку, що у разі, якщо закінчено судове провадження (тобто, закрито провадження у справі/залишено позов без розгляду/вирішено спір по суті), і судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд у порядку статті 244 ГПК України має право за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення до основного рішення у справі (ухвали про закриття провадження у справі; ухвали про залишення позову без розгляду; рішення/постанови за результатом розгляду справи по суті), яким закінчено провадження у справі. Відповідно, в залежності від виду прийнятого судом процесуального рішення ухваленого за результатом закінчення розгляду справи (ухвали/рішення/постанови), залежить і назва додатково рішення у справі, якими можуть відповідно бути: додаткова ухвала, додаткове рішення, додаткова постанова.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 цієї ж статті закріплено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України унормовані питання витрат на професійну правничу допомогу. За ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом встановлено, що 15 квітня 2019 року між адвокатом Гупалом Романом Миколайовичем та клієнтом ОСОБА_1 було укладено Договір № б/н про надання правової допомоги. Зазначене вбачається з ордеру серії ХВ №000083.

Крім того, 04 грудня 2020 року між адвокатом Соловей Ліною Олександрівною та клієнтом ОСОБА_1 було укладено Договір б/н про надання правової допомоги.

Згідно п. 3.1 вказаного Договору вартість послуг адвоката відповідно до цього договору визначається окремою угодою.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги б/н від 04 грудня 2020 року загальна вартість послуг та робіт за Договором про надання правової допомоги б/н від 04 грудня 2020 року в частині справи № 615/336/19 у Нововодолазькому районному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді складає 30000,00 грн.

Згідно з додатковою угодою № 2 до договору про надання правової допомоги б/н від 04 грудня 2020 року сторони погодили продовження строку дії Договору про надання правової допомоги б/н від 04.12.2020 року до виконання сторонами зобов?язань по договору.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що під час підготовчого провадження відповідачем було надано попередній розрахунок витрат на правову допомогу від 22 червня 2019 року.

При зверненні до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Соловей Л. О. додала акт наданих послуг від 16 квітня 2021 року, складений та підписаний адвокатом Гупал Р. М. та ОСОБА_1 , та акт виконаних робіт та наданих послуг б/н від 05 листопада 2025 року, складений та підписаний адвокатом Соловей Л. О. та ОСОБА_1 .

Відтак, підстав для застосування приписів ч. 2 ст. 134 ЦПК України, судом не встановлено а тому твердження представника позивачів, що сторона відповідача не робила заяву про стягнення судових витрат є такими, що не відповідають фактичним обставинам.

За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначила, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Відповідно до висновку Верховного Суду у додатковій постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З акту надання послуг б/н від 16 квітня 2021 року складеним та підписаним адвокатом Гупал Р. М. та ОСОБА_1 загальна вартість послуг, наданих адвокатом Гупал Р. М. складає 18960,00 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт та наданих послуг до договору про надання правової допомоги б/н від 04 грудня 2020 року що є додатком 1 до договору від 05 листопада 2025 року складеним та підписаним адвокатом Соловей Л. О. та ОСОБА_1 , загальна вартість виконаних робіт та наданих послуг дорівнює 30000,00 грн.

Отже, на виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, у строки встановлені ЦПК України, стороною позивача надано розрахунок вартості юридичних послуг до договорів про надання правничої допомоги від 15 квітня 2019 року та від 04 грудня 2020 року, акт надання послуг б/н від 16 квітня 2021 року, акт виконаних робіт та наданих послуг до договору про надання правової допомоги б/н від 04 грудня 2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н.

Стаття 141 ЦПК України регламентує загальні правила розподілу судових витрат.

Разом з тим, у ст. 142 ЦПК України "Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду" конкретизований розподіл судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду.

Так згідно з ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року по справі № 911/3312/21 дійшла висновку, що до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 123 ГПК України, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір, а надалі попросив залишити його без розгляду в судах цивільної та господарської юрисдикції.

7.17. Компенсація таких витрат здійснюється з дотриманням загальних правил відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема щодо надання позивачу права заявити клопотання про зменшення їх розміру, якщо позивач вважає їх неспівмірними відповідно до частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України (частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України).

7.18. Отже, цивільним та господарським процесуальними кодексами передбачено однакові процесуальні гарантії для сторони щодо можливості подання клопотання про неспівмірність заявлених до стягнення витрат за правничу допомогу за рахунок позивача у випадку здійснення судом розподілу таких витрат як за наслідком розгляду справи по суті, так у випадку залишення позовної заяви без розгляду.

7.19. При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 130 ГПК України (частини п`ятої статті 142 ЦПК України) має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

7.20. Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною восьмою статті 129 ГПК України (частиною п`ятою статті 137, частиною восьмою статті 141 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку пронеобґрунтованість дій позивача та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі.

Разом з тим, суд вважає що витрати, заявлені відповідачем, вочевидь є неспівмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а відтак, є такими, що підлягають зменшенню.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Ураховуючи зазначене суд зазначає про наявність правових підстав для задоволення заяви адвоката Соловей Ліни Олександрівни, що є представником ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат частково, стягнувши з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 9800,00 грн, тобто по 4900,00 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись cт. 133, 137, 141, 142, 263 - 265, 270, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву адвоката Соловей Ліни Олександрівни, що є представником ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ у Харківській області, приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. О. Пархоменко