Провадження №2-н/367/3750/2025
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 було передано ОСОБА_2 7000,00 доларів США в рахунок укладання договору купівлі - продажу частки в розмірі 10%, яка належить ОСОБА_2 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ МАКСІМА», та яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідає номінальному анонсованому вкладу в статутний капітал ТОВ «ХАРВЕСТ МАКСІМА» (номінальної вартості частки) в розмірі 1394670,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Відповідно до п. 4-5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року 9, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) ( 1618-15 ), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (435-15).

Як вбачається із заявлених вимог, заявник просить суд стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 294585,20 грн, які сплачено в якості забезпечення виконання зобов`язання по договору завдатку, за яким виникли права та обов`язки щодо купівлі-продажу 10% частки у статутному капіталі ТОВ «ХАРВЕСТ МАКСІМА», укладеним у вигляді розписки 25.08.2025 та 02.09.2025.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з викладених норм чинного законодавства вбачається, що за вимогою про стягнення заборгованості в даному випадку, може бути видано судовий наказ у разі заявлення таких вимог до юридичної особи або фізичної особи-підприємця.

Як вбачається з розписок від 25.08.2025 та 02.09.2025, останні укладені між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та не містять відомостей про те, що боржник виступив стороною договору як фізична особа-підприємець або юридична особа.

Тобто, заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з фізичної особи ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 160, 161, 165, 260, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику його право звернутися із відповідними вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне судове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Ткаченко