Справа № 137/848/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2025 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участі секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюка Володимира Анатолійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюка В.А. в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь держави шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів в розмірі 13084,00 грн. Також просили стягнути з відповідача 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що Вінницькою окружною прокуратурою під час реалізації повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме щодо відшкодування до бюджету шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів на території Літинської територіальної громади. Так, установлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.10.2024 №015471, 30.10.2024 о 15:30 год ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме: на об`єкті природо-заповідного фонду Орнітологічному заказнику загальнодержавного значення «Згарський» біля с. Бірків, Літинського району, здійснював незаконний вилов риби забороненим сітноснастевим знаряддям лову, в результаті чого виловив рибу виду карась сріблястий в кількості 15 штук. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 11.12.2024 у справі №137/1615/24, яка набрала законної сили 23.12.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією знаряддя правопорушення. Згідно додатку №7 до Постанови КМУ від 10.05.2022 №575 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно - заповідний фонд» вартість за один екземпляр карася сріблястого - 83 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вартість (за один екземпляр в гривнях з урахуванням індексації - 1,051) відповідно до формули Ні = (Нпх1/100)х10. Отже, за незаконне видобування відповідачем 15 карасів сріблястих розмір заподіяної шкоди становить 13084,00 грн (83x1,051x10x15=13084). Відтак, відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну ним внаслідок порушення законодавства в галузі охорони навколишнього природного середовища в розмірі 13084 грн. Однак, на даний час вищевказана шкода відповідачем не сплачена. Оскільки уповноважений орган належним чином не здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема, самостійно не пред`явив відповідний позов до суду, наявні підстави для звернення прокурора до суду з таким позовом в межах своєї компетенції, передбаченої ст.131-1 Конституції України, ст.23, 24 ЗУ «Про прокуратуру», ст.56 ЦПК України.

Також прокурором подано пояснення щодо заперечень відповідача, у яких зазначено, що постановою суду від 25.09.2025 у справі №137/1615/24 виправлено описку допущену у постанові від 11.12.2024, де у тексті постанови зазначено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності «Ільчишен». В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 як особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні 11.12.2024 вину визнав. Відповідно до копії квитанції №41 від 11.12.2024, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи 137/1615/24, відповідач ОСОБА_1 добровільно сплатив штраф у повному обсязі, правом на апеляційне оскарження постанови від 11.12.2024 не скористався. Зауважує, що наявність заподіяної ОСОБА_1 шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів в розмірі 13084,00 грн та протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди відповідача ОСОБА_1 встановлені рішенням суду від 11.12.2024 у справі №137/1615/24 та є преюдиційними фактами.

Позиція відповідача

Від відповідача ОСОБА_1 надійшло заперечення на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову. Заперечення мотивоване тим, що постановою Літинського районного суду Вінницької області у справі №137/1615/24 визнано винним за ч.1 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на особу з прізвищем « ОСОБА_2 », а його прізвище « ОСОБА_2 ».

Рух справи в суді

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.06.2025 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.08.2025, яке відкладено на 09.09.2025 у зв`язку з неявкою відповідача.

09.09.2025 підготовче судове засідання відкладено на 16.10.2025 за клопотанням прокурора.

Ухвалою від 16.10.2025 прийнято до розгляду заяву про уточнення тексту позовної заяви, ухвалено вважати прізвище відповідача - «Ільчишен», закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи по суті на 03.12.2025.

Одночасно, вказаною ухвалою витребувано з архіву суду для огляду в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення №137/1615/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.85 КУпАП.

Розгляд справи

Прокурор Лугова Г.А. подала до суду заяву, у якій просила провести судовий розгляд справи без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від представника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Самохвалової К.В. надійшла заява, в якій просила провести судове засідання без представника Інспекції.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення не надходило. В запереченнях на позовну заяву, які подані до суду 09.09.2025, просив справу розглянути у його відсутність та відмовити у позові.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Встановлені судом обставини

Відповідно до протоколу №015471 про адміністративне правопорушення від 30.10.2024 (а.с.13), 30.10.2024 о 15:30 год ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме: на об`єкті природо заповідного фонду Орнітологічному заказнику загальнодержавного значення «Згарський» біля с. Бірків Вінницького району Вінницької області здійснював вилов водних біоресурсів за допомогою заборонених сіткоснастевих знарядь лову 2 (двох) сіток: 1) довжина 50 м, висота- 1,5 м, вічко 30?30 мм, 2) довжина 50 м, висота - 1,5 м, вічко 30?30 мм. В результаті незаконного вилову спіймав рибу виду «карась сріблястий» в кількості 15 екз. Рибу залишено порушнику на відповідальне зберігання. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.91 КУпАП, ст.27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ», п.п.1 п.1 розд. IV Правил любительського рибальства (а.с.13).

Згідно розрахунку розміру шкоди заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів від 04.11.2024 (а.с.15), відповідальному за порушення ОСОБА_1 нараховано суму заподіяної шкоди за 15 карасів сріблястих в розмірі 13084,00 грн.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення №137/1615/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.85 КУпАП встановлено, що постановою Літинського районного суду Вінницької області від 11.12.2024 у справі №137/1615/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 (так у документі) визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, з конфіскацією знаряддя лову 2 (двох) сіток: 1) довжина - 50 м, висота - 1,5 м, вічко 30?30 мм, 2) довжина - 50 м, висота - 1,5 м, вічко 30?30 мм.

Також із матеріалів справи №137/1615/24 встановлено, що постановою Літинського районного суду Вінницької області від 25.09.2025 виправлено описку, допущену у постанові Літинського районного суду Вінницької області від 11.12.2024 у справі №137/1615/24, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ст.85 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де у тексті постанови зазначити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності « ОСОБА_1 ». Дана постанова є невід`ємною частиною постанови Літинського районного суду Вінницької області від 11.12.2024 у справі №137/1615/24.

Крім того, в матеріалах наявна квитанція №41 від 11.12.2024, згідно якої відповідач ОСОБА_1 добровільно сплатив штраф у повному обсязі, правом на апеляційне оскарження постанови від 11.12.2024 не скористався.

Згідно ч.4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В матеріалах справи міститься претензія Державної екологічної інспекції у Вінницькій області адресована відповідачу про відшкодування заподіяних збитків в добровільному порядку за №71/11/25 від 06.01.2025 (а.с.17).

Відомості щодо добровільної сплати коштів у матеріалах справи відсутні.

Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст.39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до ч.1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок) електротону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Згідно ст.60 Закону України «Про тваринний світ» посадові особи уповноважених центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюються державний контроль та управління галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Згідно ст.40 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачено, що при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу».

Відповідно до ст.66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Питання щодо відшкодування завданих збитків відповідачем в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось, оскільки ст.40 КУпАП не передбачено одночасне стягнення завданої шкоди саме на користь держави. За таких обставин, сума завданої шкоди, може бути стягнена в порядку цивільного судочинства.

У ст.10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про твариннийсвіт» об`єктами тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.

Згідно ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах,територіальному морі,у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.

Одночасно, дані природні ресурси є власністю Українського народу.

Розрахунок суми збитків, заподіяних відповідачем рибному господарству внаслідок незаконного добування цінних видів риб проведений інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 10.05.2022 №575. Сума збитків 13084,00 грн.

Добровільно шкода відповідачем не відшкодована.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вище викладене, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на вищенаведені обставини справи, подані докази, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути 13084,00 грн шкоди, заподіяної навколишньому середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів.

Крім того, попри заперечення відповідача про те, що постановою Літинського районного суду Вінницької області у справі №137/1615/24 визнано винним за ч.1 ст.85 КУпАП іншу особу, а не його, судом встановлено, що матеріалами справи та доданими до неї доказами, а також дослідженою в судовому засіданні справою про адміністративне правопорушення, беззаперечно доводиться заподіяння саме відповідачем ОСОБА_1 шкоди навколишньому середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюка Володимира Анатолійовича в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 3028,00 грн, оскільки позов задоволений у повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 81, 89, 141, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) шкоду, заподіяну внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів в розмірі 13084,00 грн (тринадцять тисяч вісімдесят чотири гривні 00 копійок) на користь держави за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Вінницька обл./смт. Літин/24062100, , Казначейство України (ел.адм. подат.) UA0002852 (за порушення природоохоронного законодавства).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (IBAN UA0003988, банк: Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172, код класифікації видатків бюджету: 2800, отримувач: Вінницька обласна прокуратура, ) 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, адреса: вул. 600-річчя, буд.19, м. Вінниця, Вінницької області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Літинська селищна рада Вінницького району Вінницької області, адреса: вул. Соборна, буд.7, с-ще Літин, Вінницького району Вінницької області, .

Суддя : Верещинська Я. С.