Справа № 643/576/25
Провадження № 2/643/1937/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Замікули Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

КП «ХТМ», в особі представника Лоскот М.І., звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 108353,36 грн, яка складається із: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2011 по 30.11.2024 в розмірі 85272,15 грн; за абонентську плату зі індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.11.2024 в розмірі 783,86 грн; за послугу з постачання гарячої води за період з 01.09.2022 по 30.11.2024 в розмірі 16136,19 грн; за абонентську плату зі індивідуальним договором з постачання гарячої води теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.11.2024 в розмірі 460,08 грн.

Крім того, позивач просив стягнути інфляційні втрати в сумі 4136,30 грн; 3% річних в сумі 1564,78 грн та сплачений судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог КП «ХТМ» зазначає, що надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.

Місце проживання відповідачів зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 відтак вони є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що надаються мешканцям багатоквартирних будинків.

КП «ХТМ» стверджує, що відповідачу щомісяця направлялись рахунки на оплату наданих послуг, однак через їх несвоєчасну оплату, виникла вказана заборгованість. Крім того, через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати за надані позивачем послуги,

КП «ХТМ», посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою суду від 21.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам надати до суду заяви по суті справи.

Відповідачі надали до суду відзив, в якому просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на сплив строку позовної давності. Також зазначили, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, вони залишили місце свого постійного проживання та в статусі внутрішньо переміщених осіб проживали за іншою адресою:

АДРЕСА_2 . На підтвердження цього надали копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та копію договору оренди житлового приміщення. Крім того, до відзиву надано копії медичної документації ОСОБА_2 на підтвердження скрутного матеріального становища та необхідності у зв`язку з цим проходження лікування.

Ухвалою суду від 31.03.2025 відзив на позовну заяву повернуто заявнику, оскільки при його подачі до суду відповідачами не надано доказів його надсилання позивачу.

В подальшому відповідачем надано до суду докази надсилання відзиву позивачеві.

Також відповідачі повторно подали до суду клопотання від 15.04.2025 про застосування строків позовної давності.

Надалі відповідачі надали до суду клопотання від 03.06.2025 про застосування строку позовної давності, часткове списання заборгованості, дозвіл на встановлення лічильника, розстрочку на виплату заборгованості.

До вказаного клопотання надано копію звернення одного із відповідачів ( ОСОБА_1 ) на адресу позивача про намір добровільно врегулювати заборгованість з урахуванням: вимушеної відсутності у квартирі; стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 . У вказаному зверненні відповідач ОСОБА_1 просила розстрочити сплату заборгованості та скасування нарахування інфляційних витрат та 3 % річних. Також відповідачем надано копію відповіді представника КП «ХТМ», в якому зазначено про часткове задоволення вимог щодо списання нарахування з оплати за послуги постачання гарячої води за період фактичної відсутності відповідачів у житловому приміщенні.

Водночас позивач відмовив у розстроченні чи відстроченні виконання грошового зобов`язання, а також застосування строку позовної давності, посилаючи на те, що наразі спір перебуває на розгляді суду.

Позивач надав до суду додаткові пояснення від 30.07.2025, в яких заперечив пропуск строку позовної давності для звернення до суду, посилаючись на те, що відповідачі здійснювали періодичні платежі, а тому цей строк переривався фактом оплати за послуги, які надавались КП «ХТМ».

Також позивач просив врахувати, що строк позовної давності продовжувався та зупинявся на період карантину та на період дії воєнного стану.

В частині стягнення заборгованості та нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за порушення строку виконання грошового зобов`язання позивач наполягав на їх правомірності, оскільки таке нарахування здійснено за період до 24.02.2022, що узгоджується із положенням постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Водночас, з урахуванням перебування відповідачів у статусі внутрішньо переміщених осіб, а також з урахуванням часткової оплати заборгованості, позивачем здійснено перерахунок заборгованості та разом із поясненнями надано оновлений розрахунок, відповідно до якого заборгованість: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2011 по 30.11.2024 становить 83733,85 грн; за послугу з постачання гарячої води за період з 01.09.2022 по 30.11.2024 в розмірі 9743,85 грн.

Позивач надав до суду письмові заперечення проти оновленого розрахунку від 31.07.2025 та просив застосувати строки позовної давності. Наполягав, що позивач свідомо зволікав зі зверненням до суду із позовом протягом понад 10 років. Також заперечив, що строк позовної давності переривався частковою оплатою заборгованості, оскільки відповідач не погашав заборгованість, а здійснював поточні платежі.

У судове засідання представник КП «ХТМ» не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. У додаткових поясненнях від 30.07.2025 просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої заперечення проти позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві та застосувати строки позовної давності. Одночасно повідомила про неможливість прибути в судове засіданні іншого відповідача, ОСОБА_2 , посилаючись на її стан здоров`я.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 , оскільки вона вже висловила свою позицію по суті спору та достовірно обізнана про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд дійшов таких висновків.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач КП «ХТМ», як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова

КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

З 01.12.2021 на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у багатоквартирних будинках набрали чинності Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «ХТМ» в мережі Інтернет за адресою: www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 (далі - Індивідуальні договори).

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.

Згідно з п. 34 Індивідуальних договорів споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктами 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51). Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період (п. 52).

Виходячи з положень п. 4 Індивідуальних договорів датою їх акцептування є 01.12.2021, тобто факт отримання послуг.

За приписами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «ХТМ» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «ХТМ» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП "ЖИЛКОМСЕРВІС".

З 01.07.2022 набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «ХТМ» в мережі Інтернет за адресою: www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 (далі - Публічні договори).

Зазначені договори укладені з урахуванням ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Згідно з п. 2 Публічних договорів договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору.

Відповідно до п. 4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим договором.

Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п. 13). Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (п. 14). Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги (п. 15).

Згідно з пунктами 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 30). Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний термін (п. 31).

Виходячи з положень ст. 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.07.2022, тобто факт отримання послуг.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, вони є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що надаються мешканцям багатоквартирних будинків.

Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати відповідачем отриманих послуг, станом на 30.11.2024 існує заборгованість (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку) у розмірі: 83733,85 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.09.2011 по 30.11.2024; 9743,85 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.09.2022 по 30.11.2024.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З урахуванням тієї обставини, що відповідачем ОСОБА_1 здійснюється неповна та несвоєчасна оплата отриманих послуг з постачання теплової енергії, абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за дресою: АДРЕСА_1 , суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог КП "ХТМ".

З приводу того, що позивачем КП "ХТМ" подано даний позов поза межами строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності визначені загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права за позовом, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 3-269гс16 зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Згідно частини першої ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

З тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому, не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто, коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта (дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 161/15679/15-ц).

Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 08.11.2017 у справі № 6-2891цс16 вказано, що «відповідно до частин першої, третьої ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, чи підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою".

Як установлено судовим розглядом, заборгованість відповідача утворилася за період з 01.09.2011 по 30.11.2024. В цей період відповідачем здійснювались часткові платежі заборгованості.

Здійснення відповідачем даних платежів є підставою, передбаченою ч. 1 ст. 264 ЦК України, для переривання перебігу позовної давності.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (зі змінами), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, який продовжений до 30.04.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2023 № 1423) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (зі змінами).

Згідно із Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктами 12-14.

Цими нормами, які набрали чинності 02.04.2020, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (із змінами і доповненнями) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020

№ 211 карантин встановлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», карантин установлено з 22.05.2020 по 31.07.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», карантин установлено з 01.08.2020 по 31.12.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2", з 19.12.2020 по 31.03.2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-I9, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2023 № 1423) на території України карантин продовжено до 30.04.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2023 № 383 на території України карантин продовжено до 30.06.2023.

Тобто, карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023.

Також, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

З 24.02.2022 в Україні діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (із наступними змінами).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що строк позовної давності у спірних правовідносинах переривався та не був пропущений, і відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України продовжений, відтак позовні вимоги КП "ХТМ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Матеріали справи означених висновків суду не спростовують.

Вимушене проживання відповідачів в іншому житловому приміщенні не спростовує того факту, що позивач не надавав послуг з теплопостачання в квартиру, в якій зареєстровані відповідача. Так само відсутні законодавчі підстави для звільнення відповідачів від обов`язку з оплати за надані послуги, оскільки ця послуга стосується утримання будинку, а не споживання ресурсів в конкретній квартирі, конкретним мешканцем.

Між тим суд зауважує, що відповідачі не були позбавлені можливості ще в довоєнний час встановити лічильники для обліку споживання гарячої води та в такий спосіб контролювати обсяги спожитих послуг та убезпечити себе від стягнення заборгованості за період, протягом якого споживачі не користувались відповідною послугою.

Водночас позивачем скориговано заборгованість з оплати за послуги постачання гарячої води з урахуванням проживання відповідачів в іншій місцевості. Наданий розрахунок суд сприймає як підставу для часткового задоволення позовних вимог, позивачем не надано заяву про зменшення позовних вимог.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України»

(№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Також суд враховує непослідовну та суперечливу позицію відповідачів, які наполягали на застосуванні строку позовної давності та одночасно звертались до позивача із проханням відстрочити або розстрочити заборгованість. Такі дії очевидно свідчать про визнання відповідачами боргу та намагання врегулювати заборгованість в позасудовому порядку.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно згідно вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 76, 81, 141, 264, 265, 279-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість в сумі 100329,84 грн, з яких :

-83733,85 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2011 по 30.11.2024;

-499,80 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.09.2022 по 30.11.2024;

-9743,85 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.09.2011 по 30.11.2024;

-17,04 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.09.2022 по 30.11.2024;

-інфляційні втрати в сумі 4136,30 грн;

-3 % річних в сумі 1564,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2243 грн.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, 11;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 04.12.2025.

Суддя Б.С. Замікула