Справа № 354/1333/24
Провадження по справі № 2/354/129/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

прокурорів Чернописької Г.О., Семковича О.В.

представника позивача Ігнатенко О.Ю.

представника відповідача адвоката Костенко М.І.

представника третьої особи Чаплінської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Карпатського національного природного парку, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки з чужого незаконного володіння у державну власність,-

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (надалі-Міндовкілля), Івано-Франківської обласної державної адміністрації (надалі-Івано-Франківська ОДА), Карпатського національного природного парку (надалі-Карпатський НПП) у червні 2024 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні Івано-Франківською ОДА права користування та розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду, площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:007:0091, площею 0,100 га з кадастровим номером :04:007:0092, площею 0,1600 га з кадастровим номером :04:007:0101, площею 0,1600 га з кадастровим номером :04:007:0102 які розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом їх повернення на користь держави в особі Івано-Франківської ОДА та постійного землекористувача - Карпатського НПП із незаконного володіння ОСОБА_1 ; визнання незаконною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації вказаних земельних ділянок, виключивши відповідні відомості з ДЗК. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України з матеріалів якого вбачається, що державний кадастровий реєстратор відділу у м.Яремче ГУ Держгеокадастру в Івано- Франківській області ОСОБА_5 при внесенні до Державного земельного кадастру, без згоди землекористувача земельної ділянки Карпатського НПП здійснив виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок з кадастровими номерами :04:007:0091 площею 0,10 га, :04:007:0092 площею 0,10 га, :04:007:0101 площею 0,16 га, :04:007:0102 площею 0,16 га та в подальшому зареєстрував право власності на вищевказані земельні ділянки за ОСОБА_1 . Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 на праві власності перебувала земельна ділянка площею 0,52 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №019014, виданого 28.04.2004 року Яремчанською міською радою на підставі рішення Яремчанської міської ради № 127-4/2003 від 23.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00. Відповідно до договору купівлі продажу частин земельної ділянки від 14.05.2004 року ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 0,2600 га продав ОСОБА_3 та частину земельної ділянки площею 0,2600 га - ОСОБА_2 . На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_6 31.05.2005 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №052908 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,26 га серії ІФ №052907 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Яремчанської міської ради №201-4/2004 від 20.05.2004 року надано ОСОБА_7 дозвіл на виготовлення проекту відведення на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 1000 м2 по АДРЕСА_1 , із земель для ведення селянського господарства на землі житлової та громадської забудови. Цим же рішенням надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту відведення на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 1000 м2 по АДРЕСА_1 , із земель для ведення селянського господарства на землі житлової та громадської забудови. У подальшому рішенням Яремчанської міської ради №33-2/2006 від 06.07.2006 року затверджено проекти відведення змін цільового призначення земельних ділянок, які належали ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.08.2006 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером :04:007:0092 та площею 0,16 га з кадастровим номером :04:007:0102, які розташовані по АДРЕСА_1 . Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.08.2006 року ОСОБА_6 продала ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,16 га з кадастровим номером :04:007:0101 та площею 0,10 га з кадастровим номером :04:007:0091, що знаходяться по АДРЕСА_1 . У межах кримінального провадження проведено судову земельно-технічну експертизу вищевказаних земельних ділянок та згідно висновку експерта №299/1977-1980/22-28 від 28.06.2022 року встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 згідно поземельних книг накладаються на землі, які надані в постійне користування Карпатському національному природному парку, зокрема: земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0091 частково накладається на землі Карпатського НПП, площа даного накладення становить 0,0959 га; земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0092 накладається на землі Карпатського НІШ, площа даного накладення становить 0,100 га; земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0101 частково накладається на землі Карпатського НПП, площа даного накладення становить 0,1593 га; земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0102 всією площею накладається на землі Карпатського НПП, площа даного накладення становить 0,1600 га. Окрім того, факт віднесення земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_1 , до земель природно-заповідного призначення, які перебувають в постійному користуванні Карпатського НПП підтверджується Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ІФ № 002766 від 29.12.2001, даними Геодезичного журналу зйомки окружної межі Парку, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0042. Оскільки межі Карпатського НПП встановлені ще у 1980-1985 роках, у 2001 році парком виготовлено «Технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському НПП на території Яремчанської міської ради», який в подальшому затверджено рішенням Яремчанської міської ради №189-3/2001 від 27.12.2001 року. На підставі вищевказаного рішення 29.12.2001 року Карпатському НПП видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №002766, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №000052 та згідно якого Карпатському НПП на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області надано у постійне користування землі загальною площею 3592,69 га, які відносяться до земель природно-заповідного використання. Зважаючи на викладене спірні земельні ділянки не могли бути передані у приватну власність в силу вимог ст.ст. 83, 84, 141, 149, 150 ЗК України, без вилучення у Карпатського НПП відповідно до чинного на той час законодавства. Розташування набутих у власність ОСОБА_1 спірних земельних ділянок у межах Карпатського НПП згідно з чинним законодавством свідчить про їх віднесення до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування цих ділянок у приватній власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських- будівель і споруд, оскільки правовий режим зазначених ділянок визначається фактом їх розташування у межах об`єкта природно-заповідного призначення, який має спеціальний статус та охороняється законом. Відповідно до чинної практики Верховного Суду земельні ділянки, що перебувають в обмеженому обороті, не можуть передаватись у приватну власність, відтак у разі їх відчуження зазначені ділянки вважаються такими, що залишились у володінні законного власника (держави чи територіальної громади), а їх державна реєстрація, використання і розпорядження іншою особою розцінюються як триваюче порушення прав власника, не пов`язане із позбавленням права володіння. Відтак порушене право держави на земельні ділянки природно-заповідного фонду підлягає захисту шляхом пред`явлення негаторного позову про їх повернення, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця. Із урахуванням того, що право власності на передану ОСОБА_4 у власність ділянку площею 0,5200 га належить державі та у результаті її незаконної передачі у приватну власність не припинилося, зазначене свідчить про незаконність подальшого відчуження цієї ділянки на підставі договорів купівлі-продажу на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Повернення зазначених ділянок у державну власність переслідує легітимну мету та спрямоване на захист суспільних інтересів, які полягають у збереженні унікального об`єкта екосистеми, захисту довкілля і реалізації екологічних прав громадян, а також контролю за використанням і розпорядженням майном відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому щоб таке використання та розпорядження відбувалося згідно з вимогами законодавства, а отже у даному випадку відсутнє непропорційне втручання у право мирного володіння майном. В обгрунтування повноважень прокурора на представництво інтересів держави у даній справі зазначено, що незважаючи на те, що прокурором повідомлено уповноважені органи влади та постійного землекористувача про виявлений в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000133 факт незаконної передачі у приватну власність земельної ділянки природно-заповідного фонду загальною площею 0,5200 га, яка перебуває у постійному користуванні Карпатського НПП, останніми жодних дій, спрямованих на повернення вказаної ділянки у державну власність не було вжито, що стало підставою для звернення прокурора до суду із вказаним позовом. Перед зверненням до суду прокурором у відповідності до вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» повідомлено про намір звернення до суду із вказаним позовом Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, яке є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у сфері формування та реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, Івано-Франківську ОДА, як орган виконавчої влади, наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками державної власності природно-заповідного призначення та Карпатський НПП, як постійного землекористувача.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Одночасно залучено до участі у вказаній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Яремчанську міську раду Івано-Франківської області та ОСОБА_4

03.07.2024 року до суду надійшли письмові пояснення позивача Івано-Франківської ОДА у яких зазначено, що ОДА підтримує вказаний позов та просить його задовольнити у повному обсязі. Рішенням виконкому Івано-Франківської обласної ради народних депутатів №254 від 17.09.12985 впорядковано межі Карпатського НПП з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року. Приймально-передавальним актом від 13.10.1981 року землі від колишніх землекористувачів були передані Карпатському НПП. У зв`язку із тим, що земельні ділянки були передані парку ще у 1980 роках з дотриманням діючого на той час ЗК УРСР, з метою отримання державного акту на право постійного користування землею у 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського НПП, в ході проведення якої межі парку було погоджено із сільськими радами усіх населених пунктів. Оскільки межі Карпатського НПП встановлені ще у 1980-1985 роках, у 2001 році визначення меж земельної ділянки в натурі проводилось шляхом складання Технічного звіту по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державних актів на право постійного користування Карпатському НПП. У позовній заяві зазначено обставини, відповідно до яких відповідач набув право власності на земельні ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером :04:007:0092, площею 0,16 га з кадастровим номером :04:007:0102, площею 0,16 га з кадастровим номером :04:007:0101 та площею 0,10 га з кадастровим номером :04:007:0091, які розташовані по АДРЕСА_1 . Першим заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в позовній заяві зазначено, що в межах кримінального провадження проведено судову земельно-технічну експертизу і згідно висновку №299/1977-1980/22-28 від 28.06.2022 року, встановлено, що земельні ділянки з кадастровими

номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102, згідно поземельних книг накладаються на землі, які надані в постійне користування Карпатському НПП. Площі накладань становлять: земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0091 частково накладається на землі КНПП, накладання становить 0,0959 га; земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0092 накладається на землі КНПП, площа накладання становить 0,100 га; земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0101 частково накладається на землі КНПП, площа накладання становить 0,1593; земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0102 накладається на землі КНПП, площа накладання становить 0,1600 га. Крім того, факт віднесення земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_1 до земель природно-заповідного призначення, які перебувають у постійному користуванні Карпатського національного природного парку, підтверджується Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ІФ №002766 від 29.12.2001 року. Відповідно до ч.2 ст.117 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, установ, організацій. Повноваження обласних державних адміністрацій на розпорядження земельними ділянками державної власності визначено ч.5 ст.122 ЗК України. Згідно з п.г ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної форми власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду. Статтею 149 ЗК України урегульовано порядок вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної та комунальної власності. Згідно ст.44 ЗК України землі національних природних парків належать до земель природно-заповідного фонду. Вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначено ст.9 Закону України «Про природно-заповідний фонд». Відповідно до вимог чинного законодавства національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України та підлягають особливій державній охороні. Відтак порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній власності, спричиняють шкоду державі, а отже необхідність пред`явлення даного позову зумовлена потребою у забезпеченні належної охорони землями природно-заповідного фонду, у тому числі спірним ділянкам, які входять у межі Карпатського НПП. Розташування спірних земельних ділянок, які набув у власність ОСОБА_1 , у межах Карпатського НПП згідно з чинним законодавством свідчить про їх належність до земель природно-заповідного фонду та унеможливлює перебування спірних земельних ділянок у приватній власності з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства» і «будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд». Неправомірна зміна цільового призначення вказаних ділянок під час передачі їх у приватну власність не впливає на їх обмежену оборотоздатність і не передбачає можливості їх дійсного використання за таким призначенням, оскільки з моменту створення Карпатського НПП його територія має статус природно-заповідного фонду і її правовий режим та цільове призначення визначаються фактом розташування на ній вказаного об`єкта. Таким чином, держава, в особі Івано-Франківської обласної державної (військової) адміністрації позбавлена права розпорядження спірними земельними ділянками державної форми власності природно-заповідного призначення як національного надбання та складової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Отже враховуючи наведені у позовній заяві обставини наявні всі правові підстави для усунення перешкод у користування спірними ділянками, а тому заявлений позов підлягає до задоволення.

08.07.2024 року судом постановлено ухвалу про участь представника позивача Івано-Франківської ОДА у судовому засіданні у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів.

02.08.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Костенко М.І. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що відповідач позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Заявлені позовні вимоги у даній справі обгрунтовуються тим, що у провадженні СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000133 від 19.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, в ході досудового розслідування якого з висновку земельно-технічної експертизи №299/1977-1980/22-28 від 28.06.2022 року встановлено, що належні ОСОБА_1 земельні ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 накладаються на землі, які надані в постійне користування Карпатському НПП. Однак, вказане кримінальне провадження не закінчено та триває. Відтак, єдиною обставиною, яка є встановленою та може бути покладена в основу рішення є те, що ГУНП в Івано-Франківській області внесені відомості до ЄДР за №0000133 від 19.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Вся інша інформація, процесуальні документи з кримінального провадження, які отримані в ході досудового розслідування, не є допустимими доказами. При цьому з висновку земельно-технічної експертизи вбачається, що висновки у ній зроблено без наявності необхідної документації, на підставі припущень - вказівки інженера на приблизне фактичне місце розташування досліджуваних земельних ділянок, фактичне місце розташування досліджуваних земельних ділянок, що не може в повній мірі підтверджувати твердження позивача. Так, на сторінках 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23 висновку експерта вказано, що інформація про опис меж, а саме інформація про суміжні земельні ділянки з якими межує досліджена земельна ділянка по периметру в поземельній книзі відсутня. Проектна, технічна чи інша документація із землеустрою на основі якої видавались правовстановлюючі документи чи проводилось формування досліджуваної земельної ділянки, де міститься детальніше інформація про параметри досліджуваної земельної ділянки, в матеріалах даного кримінального провадження відсутня і на дослідження не надавалась. За результатами дослідження даної технічної документації встановлено, що в технічній документації відсутня інформація про параметри досліджуваних земельних ділянок, зокрема відсутній каталог координат поворотних точок, а також що дана технічна документація не повна, відсутні деякі із сторінок, які зазначені в змісті. В натурі (на місцевості) дані земельні ділянки не огороджені, чіткі межі відсутні, межові знаки не виявлено. Присутнім при обстеженні провідним інженером відділу державної охорони природно-заповідного фонду Карпатського НПП було вказано на приблизне фактичне місце розташування досліджуваних земельних ділянок. На сторінках 26, 27, 28, 29, 31, 34 висновку експерта вказано, що правовстановлюючі документи та проекти відведення на досліджувані земельні ділянки в межах кримінального провадження відсутні і на дослідження не надавалися. У постанові Верховного Суду від 17.07.2024 року у справі №752/16499/20 визначено, що відповідно де правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №457/906/17 при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншим матеріалами справи. Разом з тим, посилання позивача на те, що факт віднесення земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_1 , до земель природно-заповідного призначення, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП, нібито підтверджується Державним актом на право постійного користування землею даними геодезичного журналу зйомки окружної межі Парку, витягом з Державного земельного кадастру також підлягає критичній оцінці та не є встановленим фактом, оскільки позивач не володіє спеціальними знаннями, які дозволяють зробити висновки у сфері земельно-технічних експертиз. Відтак, вказаний висновок експерта, який покладений в основу позову, не підтверджує викладені позивачем обставини, які викладено, як встановлені, оскільки доводи позову у цій частині зводяться до припущень. Як вбачається з матеріалів справи, спірні земельні ділянки були передані у власність на підставі рішення Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 первісному власнику - ОСОБА_4 , який у подальшому відчужив їх на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 14.05.2004, які, у свою чергу і відчужили ці земельні ділянки на користь ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 24.08.2006 року. Вищевказане рішення міської ради, рішення №201-4/2204 від 20.05.2004, яким надано дозвіл на зміну цільового призначення земельних ділянок, договори купівлі-продажу не визнані недійсними, не вичерпали своєї дії і є чинними, що є підставою для відмови в позові, оскільки прокурором не було заявлено віндикаційного позову. Оскільки прокурор заявляє, що порушення інтересів держави полягає у незаконній передачі у приватну власність земельної ділянки, зміні категорії земель, то вимога про визнання незаконним та скасування рішення міської ради є належною та ефективною. Згідно правових висновків Верховного Суду власник, з дотриманням ст.ст.387,388 ЦК України може витребувати майно у добросовісного набувача незалежно від того скільки разів воно було відчужене, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову, а неправильно обраний спосіб захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідач є добросовісним набувачем та на момент набуття у власність земельних ділянок не міг отримати інформацію про існуючі накладки меж із загальнодоступних джерел та дізнатись про це, оскільки згідно висновку експерта на даний час межі земельних ділянок в натурі не встановлені. Жоден документ, на підставі якого було отримано вказані земельні ділянки у власність не є нікчемним, не визнаний судом чи законом недійсним, а тому в силу презумпції правомірності правочину згідно ст. 204 ЦК України такі документи є дійсними, а відомості з ДЗК вважаються достовірними. У випадку якщо земельні ділянки дійсно перебували у користуванні Карпатського НПП та вибули з його володіння внаслідок порушень, допущених органом місцевого самоврядування при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4 , про що ОСОБА_1 не знав і не міг знати, то увесь тягар відповідальності та збитків не може бути покладений на добросовісного набувача, оскільки це становитиме втручання у право мирного володіння майном та буде порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а принцип «належного урядування» вказує на те, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, такі помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування не лише покладає на державні органи обов`язок виправити помилку, але й потребує виплати відповідної компенсації чи іншого належного відшкодування добросовісному набувачеві. Нерухоме майно, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала і підтвердила факт набуття речових прав на таке майно, а згідно з ч.3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Наведені обставини у свої сукупності дають підстави для відмови у задоволенні позову прокурора.

12.08.2024 року судом постановлено ухвалу про участь представника відповідача адвоката Костенко М.І. у судовому засіданні у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 04.10.2024 року, Івано-Франківська обласна прокуратура вказала, що доводи відповідача про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог не відповідають дійсності. Земельно-технічна експертиза, висновок якої долучено до справи, проводилася на підставі поземельних книг, копій технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , копій електронних документів з HCK ДЗК (заяв ОСОБА_1 про внесення виправлених відомостей до ДЗК), правовстановлюючих документів Карпатського НПП та каталогу координат поворотних точок межі Карпатського НПП в СК 63. Земельно-технічна експертиза не проводилася по технічній документації із землеустрою на основі яких видавалися правовстановлюючі документи первинним набувачам земельних ділянок, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 так як вони були відсутні в матеріалах кримінального провадження, а тому не надавалася на дослідження. Також поставлені питання слідчим експерту щодо встановлення площі накладання земельних ділянок згідно з фактичними межами використання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 експертом надано відповідь, оскільки відсутні в натурі чіткі межі даних земельних ділянок на місцевості. Вказані земельні ділянки не огороджені, відсутні будь-які межові знаки по яких могло б бути встановлено фактичне використання земельних ділянок. Це підтверджується експертизою, де експертом проведено огляд земельних ділянок на місцевості та встановлено фактичний стан земельних ділянок відповідно. Висновок за результатами проведення земельно-технічної експертизи №299/1977- 1980/22-28 від 28.06.2022 року стосується предмета доказування, відповідає положенням статті 102 ЦПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження експертом Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Клебаном Н., який має відповідну освіту і освітньо-кваліфікаційний рівень, кваліфікацію і стаж експертної роботи з 2018 року, порушень порядку його отримання судом не встановлено. Про допустимість висновку експерта у кримінальному провадженні, як доказу у цивільній справі, зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у цивільній справі №461/3675/17, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містить інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не постановлений. Відповідачем не доведено, що висновок експерта є неналежним доказом та не надано доказів на його спростування. Окрім того, факт віднесення земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_1 , до земель природно-заповідного призначення, які перебувають в постійному користуванні Карпатського НПП підтверджується Державним актом на право постійного користування землею І-ІФ № 002766 від 29.12.2001, даними геодезичного журналу зйомки окружної межі Парку, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0042. Також необгрунтованим є посилання відповідача на неправильно обраний спосіб захисту порушеного права, який повністю узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду. При цьому добросовісність відповідача не є предметом спору у цій справі, а ЄСПЛ у своїх висновках неодноразово вказував на те, що у правовідносинах щодо захисту земельних ділянок природно-заповідного фонду суспільний інтерес переважає над інтересами конкретної особи.

Також 04.10.2024 року до суду надійшов відзив на позов, поданий Карпатським НПП, у якому зазначено, що парк повністю підтримує заявлений позов та просить його задовольнити із наведених мотивів. Карпатський НПП створений на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року та відповідно до Положення про КНПП, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів №99 від 31.08.2020 року є територією природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Відповідно до матеріалів Проєкту організації території загальна площа парку складає 50495 га, в т.ч. 38322 га земель, які передано Парку у постійне користування та 12173 га земель, що включені до його складу без вилучення у землекористувачів. Із урахуванням розширення території парку його площа становить 50513,4638 га. Надання земельних ділянок у користування КНПП здійснено у порядку відведення на підставі зазначеної постанови. Передача земель та встановлення меж парку проведено ще у 1980 роках з дотриманням діючого на той час ЗК УРСР. У зв`язку із тим, що земельні ділянки були передані парку ще у 1980 роках з дотриманням діючого на той час ЗК УРСР, з метою отримання державного акту на право постійного користування землею у 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського НПП, в ході проведення якої межі парку було погоджено із сільськими радами усіх населених пунктів. За результатами проведення інвентаризації земель КНПП виготовлено Технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки з метою виготовлення державних актів на право постійного користування Карпатському НПП, який в подальшому затверджено рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №189-3/2001 від 27.12.2001 року, яке є чинним. Оскільки межі Карпатського НПП встановлені ще у 1980-1985 роках, то у 2001 році визначення меж земельної ділянки в натурі проводилось шляхом складання зазначеного Технічного звіту по інвентаризації земельної ділянки. Складовою частиною вказаного звіту є Геодезичний журнал окружної межі Карпатського НПП, який містить відомості про всі координати точок меж парку виходячи із його загальної площі у належній системі координат. У Технічному звіті міститься акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 22.10.2001 року у м. Яремче який підписано суміжними землекористувачами. Межі в натурі проходять по краю лісу КНПП і населеного пункту. 29.12.2001 року КНПП видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ № 002766, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 000052 на загальну площу по Яремчанській міській раді 3592,69 га. Згідно розпорядження Івано-Франківської ОДА від 30.08.2017 року №509 КНПП надано дозвіл на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) зокрема орієнтовною площею 3592,6900 га на території Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. На виконання умов договору №153 від 03.10.2018 року ТОВ «Агроресурссистеми» розробило Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі(на місцевості) для збереження та використання національних природних парків у тому числі на площу 3592,6900 га на території Яремчанської міської ради, згідно яких внесені відомості до ДЗК про 5 земельних ділянок. У подальшому розробником внесено у ДЗК відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га і Парком зареєстроване речове паво постійного користування на вказану ділянку. Відповідно до положень п.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні КНПП вважаються сформованими у 2001 році. За період з 2001 року по даний час зміна меж, площ, категорій земель чи скасування статусу КНПП відповідно до діючого законодавства не відбувалась. Вказані земельні ділянки в силу вимог ст.ст.43, 84 ЗК України та Закону України «Про природно-заповідний» є землями природно-заповідного призначення, перебувають під особливою охороною і щодо них встановлений спеціальний порядок вилучення(ст. 150 ЗК України), відтворення і використання, а також обмеження щодо цивільного обороту, зазначені ділянки відносяться до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. Долученими до позовної заяви доказами повністю підтверджується той факт, що передана первісному власнику ОСОБА_4 на підставі рішення Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 у приватну власність земельна ділянка площею 0,9352 га із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства, частину якої він у подальшому відчужив на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 0,2600 га кожній, та які надалі після зміни цільового призначення цих ділянок на землі житлової і громадської забудови та поділу на окремі 4 ділянки із кадастровим номером :004:007:00091 площею 0,1 га, :004:007:00092 площею 0,1 га, :004:007:0101 площею 0,16 га, :004:007:0102 площею 0,16 га, були набуті у власність ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 24.08.2006 року, частково накладаються на земельні ділянки природно-заповідного призначення, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП. Із урахуванням положень ст.ст.117, 149, 150 ЗК України, п.24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, п.3.4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» землі, яким встановлено статус територій чи об`єктів природно-заповідного фонду відносяться до категорії земель природно-заповідного фонду за фактом знаходження на них об`єктів, які мають спеціальний статус та перебувають у державній власності, а тому Яремчанська міська рада не була наділена відповідними повноваженнями щодо вилучення спірної земельної ділянки, що одночасно потягнуло за собою протиправну зміну її цільового призначення та передачі її у приватну власність, а відтак рішення вказаного органу місцевого самоврядування №127-4/2003 від 23.10.2003 року прийняте поза межами наданих повноважень та всупереч вимог ч.2 ст.150 ЗК України без попереднього погодження на вилучення зазначених земель у постійного землекористувача із Верховною Радою України та зміни меж Парку у порядку, визначеному ст.ст.51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Таким чином, зазначене рішення не відповідає вимогам земельного законодавства, що вказує на відсутність належної правової підстави для набуття ОСОБА_4 права власності на спірну ділянку, оскільки відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення повноважного органу виконавчої влади означає, що держава, як власник не виявляла волю на вилучення та передачу у приватну власність цієї земельної ділянки. За таких обставин ОСОБА_4 в установленому порядку не набув право власності на спірну ділянку, а отже не був наділений відповідними повноваженнями щодо її подальшого відчуження на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що в свою чергу підтверджує незаконність набуття права власності на вказане майно його кінцевим набувачем- ОСОБА_1 . У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц, від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц сформувальовано висновок про те, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням положень ЗК України та Закону «Про природно-заповідний фонд України» треба розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням права власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду є негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення права законного володільця відповідної ділянки. Твердження відповідача про те, що вся інформація та процесуальні документи, в тому числі висновок експертизи від 28.06.2022 №299/1977-1980/22-28, отримані у ході досудового розслідування є недопустимими доказами суперечать практиці Верховного Суду, яка вказує, що висновок експертизи, отриманий у кримінальному провадженні є письмовим доказом, підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування у цій справі. У висновку експерт надав обгрунтовані відповіді на поставлені питання, будь-яких обгрунтованих доводів та доказів, які б свідчили про неправильне чи неповне проведення експертизи відповідачем не наведено. Щодо посилання на те, що відповідач є добросовісним набувачем, який має право на мирне володіння майном, КНПП звертає увагу на те, що відповідно до ст.330,388 ЦК України право власника на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. У даному випадку Яремчанська міська рада не була наділена повноваженнями передавати спірні земельні ділянки у приватну власність та змінювати їх цільове призначення, а тому вони вибули зі складу Парку у протиправний спосіб, поза волею власника, який має право на їх повернення незалежно від того скільки разів це майно було відчужене до того, як потрапило у володіння кінцевого набувача і для цього не є необхідним оскарження відповідних рішень органів місцевого самоврядування, ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна. При цьому добросовісність набувача не є предметом спору у даній справі. Спірні ділянки належать до земель природно-заповідного фонду, є особливо цінними землями та перебувають під посиленою охороною держави, а тому усунення перешкод у користуванні ними на користь держави є пропорційним та виправданим, здійснюється з метою задоволення суспільного інтересу, а за висновки ЄСПЛ інтереси окремої фізичної особи не можуть переважати інтереси суспільства в питаннях захисту навколишнього природного середовища від забудови. Із урахуванням наведеного КНПП просить позов прокурора у даній справі задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 28.11.2024 року позов першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури у даній справі в частині позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Карпатського НПП залишено без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України та залучено Карпатський НПП до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів.

20.12.2024 року заступником керівника Івано-Франківської обласної прокуратури у даній справі подано заяву в порядку ст.49 ЦПК України, у якій зазначено, що в позові вказано про те, що згідно матеріалів кримінального провадження «0000133 встановлено, що у ОСОБА_4 на праві власності перебувала земельна ділянка площею 0,5200 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства. Вказана ділянка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №019014, виданого 28.04.2004 року Яремчанською міською радою на підставі рішення №127-4/2003 від 23.10.2003, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00. Відповідно до Державного акту на право власності серії ІФ №019014 у ОСОБА_4 на праві власності перебувала земельна ділянка площею 0,9352 га, що розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства, підставою для видачі Державного акту вказане рішення Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 року. У подальшому частина вказаної ділянки була відчужена ОСОБА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 0,2600 га кожній. З метою встановлення всіх обставин правомірності надання Яремчанською міською радою земельної ділянки, яка перебуває у межах території КНПП Івано-Франківською обласною прокуратурою отримано копію рішення ради №127-4/2003 від 23.10.2003 року, з якого вбачається, що цим рішенням затверджено рішення виконавчих комітетів «Про вилучення, надання земельних ділянок, передачу у приватну власність та видачу дозволів на виготовлення проекту відводу на землі організаціям, установам та підприємства, зокрема рішення №136 від 24.12.2002 року. Як вбачається із рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради №136 від 24.12.2002 року вказаним рішенням ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 0,9351 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства та на підставі якого видано Державний акт серії ІФ №019014. Зважаючи на викладене земельна ділянка площею 0,9351 га неправомірно передана Яремчанською міською радою у власністю ОСОБА_4 без її вилучення у Карпатського НПП та з грубим порушенням вимог ст.ст.83, 84,141,149,150 ЗК України. Визнання недійсним та скасування рішення Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 року щодо передачі ОСОБА_4 у власність земельної ділянки, а також визнання недійсними виданих ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 державних актів на право власності на спірні ділянки не забезпечить ефективного захисту права держави в особі Івано-Франківської ОДА та Карпатського НПП, оскільки задоволення таких вимог не призведе до повернення земельних ділянок у державну власність. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц, у п.109 якої зазначено, що рішення органу місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного, не допускається відмова в позові з тих мотивів, що відповідне рішення не визнане судом недійсним, або не оскаржене, відповідна вимога не заявлена. Суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку вказаному рішенню та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. У п.7.53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц також зазначено, що не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для усунення перешкод територіальній громаді у її користуванні та розпорядженні визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. Із урахуванням викладеного прокурор просив змінити викладені фактичні обставини у позові в частині надання Яремчанською міською радою земельної ділянки у власність первинному землевласнику- ОСОБА_4 та врахувати дану заяву при розгляді справи.

Протокольною ухвалою суду від 20.12.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання прокурора від 28.11.2024 року, поновлено пропущений процесуальний строку та долучено додаткові докази у справі.

Протокольною ухвалою суду від 16.01.2025 року прийнято до розгляду заяву прокурора в порядку ст.49 ЦПК України.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.08.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Костенко М.І. про залишення вказаного позову прокурора без руху.

Ухвалою суду від 26.11.2025 року, постановлені судом без оформлення окремим документом, із зазначенням у протоколі судового засідання відмовлено у задоволенні повторного клопотання представника відповідача адвоката Костенко М.І. про залишення вказаного позову прокурора без руху.

У судовому засіданні прокурори заявлений позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі із мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник позивача Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача Івано-Франківської ОДА у судовому засіданні у режимі відеоконференції позов підтримав із урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову та просив його задовольнити у повному обсязі із наведених у письмових поясненнях мотивів.

Представник відповідача адвокат Костенко М.І. у судовому засіданні у режимі відеоконференції позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, з підстав, наведених у відзиві на позов, посилаючись на відсутність належних доказів щодо накладення спірних земельних ділянок, межі яких в натурі не встановлені, на земельні, ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП та враховуючи те, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Карпатського НПП у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, з наведених у поданому відзиві мотивів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що Карпатський НПП був створений на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, пунктом 2 якої було затверджено межі парку згідно додатку до постанови.

Відповідно до акту від 19.10.1981 року, який є додатком №2 до вказаної постанови, в межах Карпатського НПП, визначених постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, по земельному балансу Яремчанської міської ради Івано-Франківської області станом на 19.10.1981 року знаходяться наступні площі: землі Верховинського лісокомбінату-17661 га; землі Карпатського держзаповідника-4941 га; землі м. Яремче-1636 га; землі смт. Ворохта-901 га; землі с. Микуличин-1414 га; землі с. Кременці-402 га; землі с. Яблуниця і Вороненка-1544 га; землі колгоспу ім. І. Франка Верховинського району-198 га. В тому числі площі землекористувачів не враховані постановою Ради Міністрів УРСР №376, а саме: землі Ворохтянського лісокомбінату-1252 га; землі смт. Ворохта-27 га; землі с. Микуличин-118 га; землі с. Кременці-112 га; землі сіл Яблуниця і Вороненка-86 га; землі колгоспу ім. І. Франка Верховинського району-198 га. Окрім цього, землі враховані постановою Ради Міністрів УРСР №376, які знаходяться за межами Карпатського НПП- землі м. Яремче-46 га, землі с. Яблуниця-108 га.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради №254 від 17.09.1985 року «Про впорядкування території Карпатського державного природного національного парку» відповідно до затверджених постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року та враховуючи матеріали лісовпорядкування 1981 року слід вважати включеними в територію парку землі площею 3385 га згідно з додатком.

Згідно додатку до вказаного рішення облвиконкому в територію Карпатського НПП включені колгоспні землі на території Верховинського та Надвірнянського районів загальною площею 1655 га; землі Верховинського відділку відгодівельного радгоспу «Снятинський» площею 135 га; землі населених пунктів Яремчанської міськради площею 343 га, в тому числі с. Микуличин -118 га, с. Кременці-112 га, с. Яблуниця і Вороненка-86 га, смт. Ворохта-27 га; землі Ворохтянського лісокомбінату-1252 га.

У 2001 році ДП «Карпатигеодезкартографія» проведено комплекс геодезичних робіт по інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП з метою виготовлення державних актів на право постійного користування землею. Зазначена інвентаризація земель проведена на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Карпатського НПП розроблених у 1981 році.

Висновками відділу архітектури та містобудування Яремчанського міськвиконкому №5/01-20 від 28.09.2001 року, Яремчанського міського відділу земельних ресурсів №103 від 28.09.2001 року, виконавчого комітету Яремчанської міської ради №506/05-13 від 28.09.2001 року за результатами розгляду матеріалів інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП, виконаних ДП «Карпатигеодезкартографія» погоджено надання у постійне користування КНПП земельних ділянок площею 31381,11 га, в тому числі по Яремчанській міській раді-площею 3592,69 га та виготовлення державного акту на право постійного користування вказаною земельною ділянкою.

Висновком Державної землевпорядної експертизи обласного управління земельних ресурсів Держкомзему України №1050 від 27.12.2001 року погоджено Технічний звіт по інвентаризації земельних ділянок з метою виготовлення державного акту на право постійного користування Карпатському НПП на території Яремчанської міської ради.

У матеріалах вказаного Технічного звіту міститься Каталог координат та Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування Карпатського НПП від 22.10.2001 року, складений на виконання рішення Яремчанської міської ради провідним геодезистом ДП «Карпатигеодезкартографія» у присутності директора Карпатського НПП, представників суміжних землекористувачів: директора Делятинського держлісгоспу, сільського голови сільського голови с. Татарів, сільського голови с. Микуличин, міського голови м. Яремче, відповідно до якого проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки Карпатського НПП, яка знаходиться у м. Яремче Івано-Франківської області. Межі в натурі проходять по краю лісу КНПП з населеним пунктом м. Яремче, по межі лісів КНПП і Делятинського держлісгоспу. Суміжними землекористувачами, якими є Делятинський держлісгосп, Яремчанська міська рада, Татарівська сільська рада, Микуличинська сільська рада, претензій при встановленні меж землекористувачів не заявлено.

Рішенням Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №189-3/2001 від 27.12.2001 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації Карпатського НПП» затверджено матеріали інвентаризації земельних ділянок Карпатського НПП загальною площею 31381,11 га, у тому числі у м. Яремче площею 3592,69 га.

На підставі вказаного рішення Карпатському НПП 29.12.2001 року був виданий державний акт серії ІІ-ІФ №002766 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3592,69 га в межах згідно з планом на території Яремчанської міської ради для природно-заповідного використання. Зазначений акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №000052.

У 2002 році ДП «Карпатигеодезкартографія» на основі геоданих проведеної інвентаризації земель Карпатського НПП складений Геодезичний журнал окружної межі Карпатського НПП, куди внесені межі парку (кути поворотів).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 державна реєстрація земельної ділянки із кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га, категорія-землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, вид цільового використання 04.03-для збереження та використання національних природних парків проведена 28.09.2022 відділом №3 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, постійний землекористувач-Карпатський НПП на підставі рішення Яремчанської міської ради №189-3/2001 від 27.12.2001 року про затвердження матеріалів інвентаризації КНПП.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав №344942382 від 01.09.2023 року, державним реєстратором Делятинської селищної ради Івано-Франківської області Гринюком В.М. 30.08.2023 року проведено державну реєстрацію права постійного користування Карпатським НПП земельною ділянкою площею 3083,3462 га із кадастровим номером :15:001:0042 на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ІФ №002766 від 29.12.2001 року.

24.12.2002 року виконавчий комітет Яремчанської міської ради прийняв рішення №136 «Про вилучення, надання земельних ділянок, передачу земельних ділянок у приватну власність та видачу дозволів на виготовлення проекту відводу на землю організаціям, установам та підприємствам», яким вирішено: п.1 вилучити земельні ділянки у громадян відповідно до ст.ст.120,140,141 ЗК України (додаток №1); п.2 надати громадянам земельні ділянки відповідно до ст.ст. 40,119,120 ЗК України (додаток №2); п.3 передати у приватну власність громадянам земельні ділянки відповідно до ст.ст.79, 80, 81, 116, 118, 121 ЗК України (додаток №3).

Як вбачається із п.10 додатку №3 до вказаного рішення «Передача земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_2 передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,0108 га та 0,9351 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішенням №127-4/2003 від 23.10.2003 року Яремчанська міська рада затвердила рішення виконавчого комітету «Про вилучення, надання земельних ділянок, передачу земельних ділянок у приватну власність та видачу дозволів на виготовлення проекту відводу на землю організаціям, установам та підприємствам», зокрема рішення №136 від 24.12.2002 року.

28.04.2004 року ОСОБА_4 на підставі рішення Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №019014 на земельну ділянку площею 0,9352 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована у АДРЕСА_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00. Вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 040070003.

14.05.2004 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., зареєстрованого у реєстрі за №992 відчужив частину належної йому на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІФ №019014 від 28.04.2004 року земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована у АДРЕСА_1 площею 0,5200 га в рівних частинах ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2600 га та ОСОБА_2 -земельну ділянку площею 0,2600 га.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу 31.05.2005 року ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ №052908 на земельну ділянку площею 0,2600 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована у АДРЕСА_1 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5. Вказаній ділянці був присвоєний кадастровий номер 040070039.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 14.05.2004 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №052907 на земельну ділянку площею 0,2600 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, що розташована у АДРЕСА_1 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44. Вказаній ділянці був присвоєний кадастровий номер 040070040.

Пунктами 5.16, 5.17 рішення Яремчанської міської ради №201-4/2004 від 20.05.2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення на зміну цільового призначення земельних ділянок площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 , із земель для ведення селянського господарства на землі житлової та громадської забудови.

Пунктами 7.1, 7.3 рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006 від 06.07.2006 року затверджено проект відведення зміни цільового призначення земельних ділянок площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 із земель для ведення особистого селянського господарства в землі житлової та громадської забудови та змінено цільове призначення земельних ділянок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На підставі договору №34 від 23.02.2006 року, укладеного із ОСОБА_2 Карпатським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру був виготовлений Проєкт землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства у землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд щодо земельної ділянки із кадастровим номером 040070040.

На підставі договору б/н від 23.02.2006 року, укладеного із ОСОБА_3 Карпатським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру був виготовлений Проєкт землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства у землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд щодо земельної ділянки із кадастровим номером 040070039.

У матеріалах вказаних проєктів наявні висновки Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Яремчанської міської ради №296, №297 від 12.04.2005 року, Яремчанського управління земельних ресурсів №449, №450 від 31.05.2005 року, Державної експертизи обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України №1720/П, №1721/П від 03.05.2006 року, Яремчанської санепідстанції №17, №18 від 01.06.2005 року, Державного управління екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області №13-7/1279, №13-7/1280 від 18.05.2005 року, Управління культури Івано-Франківської обласної державної адміністрації №К-1409/01-3/10, №Т-1407/01-3/10 від 15.06.2005 року, Плани встановлених меж земельних ділянок, акти вибору земельних ділянок від 11.03.2005 року та від 12.04.2005 року, акти встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування від 24.05.2005 року, в яких відсутні підписи суміжних землекористувачів, в тому числі директора Карпатського НПП.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 10.07.2006 року ПП «Геопростір» були виготовлені Технічні звіти по заміні Державного акту та підготовки до видачі нового Державного акту, в яких містяться зокрема акти про підтвердження існуючих меж земельних ділянок площею 0.1600 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , які не містять підписів суміжних землекористувачів, в тому числі представника Карпатського НПП.

26.07.2006 року ОСОБА_3 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006 від 06.07.2006 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №309487 на ділянку площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54. Вказаній ділянці присвоєно кадастровий номер 040070091.

16.08.2006 року ОСОБА_3 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006 від 06.07.2006 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №310631 на ділянку площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74. Вказаній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:007:0101.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 10.07.2006 року ПП «Геопростір» були виготовлені Технічні звіти по заміні Державного акту та підготовки до видачі нового Державного акту, в яких містяться зокрема акти про підтвердження існуючих меж земельних ділянок площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , які не містять підписів суміжних землекористувачів, в тому числі представника Карпатського НПП.

11.08.2006 року ОСОБА_2 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006 від 06.07.2006 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №309486 на ділянку площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №53. Вказаній ділянці присвоєно кадастровий номер 040070092.

16.08.2006 року ОСОБА_2 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006 від 06.07.2006 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №310632 на ділянку площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №75. Вказаній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:007:0102.

24.08.2006 року ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №3950, №3955, відчужила належну їй на праві власності на підставі Державного акту серії ЯГ №309486 від 26.07.2006 року земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належну їй на праві власності на підставі Державного акту серії ЯГ №310632 від 16.08.2006 року земельну ділянку площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

24.08.2006 року ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №3960, №3965, відчужила належну їй на праві власності на підставі Державного акту серії ЯГ №309487 від 26.07.2006 року земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належну їй на праві власності на підставі Державного акту серії ЯГ №310631 від 16.08.2006 року земельну ділянку площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1

ПП «Геопростір» на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.09.2006 року були виготовлені Технічні звіти по переоформленню Державного акту та підготовки до видачі нового Державного акту щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102.

03.11.2006 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.08.2006 року, за реєстром №3955 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №879709 на ділянку площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :04:007:0102, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №8.

Також 03.11.2006 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.08.2006 року, за реєстром №3950 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №879711 на ділянку площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:007:0092, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №77.

Окрім цього, 03.11.2006 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.08.2006 року за реєстром №3960 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №879710 на ділянку площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:007:0091, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №80.

Також 03.11.2006 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.08.2006 року за реєстром №3965 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №879708 на ділянку площею 0,1600 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :04:007:0101, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №9.

Як вбачається із протоколу виїмки від 11.03.2011 року старшим слідчим Івано-Франківської міжрайонної природоохоронної прокуратури Зеленко В.І. на підставі постанови про проведення виїмки від 11.03.2011 року у кримінальній справі №327802, проведено виїмку у відділі Держкомзему у м. Яремче наступних документів: оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії ЯД №879709 та технічної документації на отримання державного акту; оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії ЯД №879711 та технічної документації на отримання державного акту; оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії ЯД №879710 та технічної документації на отримання державного акту; оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії ЯД №879708 та технічної документації на отримання державного акту; оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 серії ЯГ №309486 та проект землеустрою на отримання державного акту; оригіналів державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 серії ЯГ №310632, ІФ №052907 та технічного звіту на отримання державного акту; оригінали державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 серії ІФ №048216, ІФ №048217, ІФ №048218 та технічну документацію на отримання державних актів; оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 серії ІФ №052908, ЯГ №310631 та технічну документацію на отримання дерджавних актів, які постановою слідчого від 11.03.2011 року визнано речовими доказами у кримінальній справі №327802.

Постановою старшого слідчого Івано-Франківської міжрайонної природоохоронної прокуратури Зеленко В.І. від 19.10.2011 року вищевказані речові докази у кримінальній справі №327802 передано на відповідальне зберігання у відділ Держкомзему у м. Яремче, що підтверджується протоколом про передачу речових доказів на відповідальне зберігання від 20.10.2011 року за підписом начальника відділу Неште А.І.

У 2018 року ФОП ОСОБА_10 на замовлення ОСОБА_1 була виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) щодо ділянок для будівництва та обслуговання житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства.

Висновком експерта Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ Клебана Н.М. №299/1977-1980/22-28 від 28.06.2022 року за результатами проведеної в рамках кримінального провадження №0000133 від 19.03.2021 року судової земельно-технічної експертизи встановлено, що фактичне місце розташування земельних ділянок кадастрові номери :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 відповідає місцю розташування згідно правовстановлюючих документів, проектам відведення земельних ділянок та місцям розташування даних земельних ділянок згідно поземельних книг, в частині змінених координат. Встановити чи відповідають фактичні проміри, конфігурація та площа вказаних ділянок конфігурації, площі та промірам, які зазначені у правовстановлюючих документах, документації із землеустрою та поземельним книгам, не видається за можливе, у зв`язку із відсутністю в натурі (на місцевості) чітких меж даних ділянок, межових знаків. Також присутніми не було вказано на фактичні межі досліджуваних ділянок.

Земельні ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 згідно поземельних книг та згідно їх фактичного місця розташування накладаються на землі, які надані в постійне користування Карпатському НПП.

Земельні ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 згідно поземельних книг накладаються на землі, які надані у постійне користування Карпатському НПП, а саме:

-земельна ділянка із кадастровим номером :04:007:0091 частково накладається на землі, надані у постійне користування Карпатському НПП, площа накладання становить 0,0959 га;

-земельна ділянка із кадастровим номером :04:007:0092 всією площею накладається на землі, надані у постійне користування Карпатському НПП, площа накладання становить 0,1000 га;

-земельна ділянка із кадастровим номером :04:007:0101 частково накладається на землі, надані у постійне користування Карпатському НПП, площа накладання становить 0,1593 га;

-земельна ділянка із кадастровим номером :04:007:0102 всією площею накладається на землі, надані у постійне користування Карпатському НПП, площа накладання становить 0,1600 га.

Встановити площу накладання земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 згідно фактичних меж використання на землі, які надані у постійне користування Карпатському НПП не видається за можливе, у зв`язку із відсутністю в натурі (на місцевості) чітких меж даних земельних ділянок, межових знаків, а також присутніми не було вказано на фактичні межі досліджуваних ділянок.

У дослідницькій частині даного висновку зазначено, що за результатами проведеного на місцевості обстеження та камеральної обробки проведених в натурі (на місцевості) топографо-геодезичних робіт встановлено, що земельні ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 розташовані у АДРЕСА_1 , в натурі (на місцевості) не обгороджені, чіткі межі відсутні, межові знаки не виявлено, територія, де присутнім при обстеженні провідним інженером відділу державної охорони природно-заповідного фонду КНПП було вказано на приблизне фактичне місце розташуванння досліджуваних ділянок, являється зарослою чагарниками та деревами.

Окрім цього, факт віднесення набутих ОСОБА_1 у власність земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0091 площею 0,1 га, :04:007:0092 площею 0,1 га, :04:007:0101 площею 0,16 га, :04:007:0102 площею 0,16 га до земель природно-заповідного фонду та їх накладення на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП та знаходяться на території Яремчанського лісництва підтверджується долученими до матеріалів справи викопіюванням з Публічної кадастрової карти, витягом з Геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП, витягом з Геодезичного журналу зйомки окружної межі планшетних рамок, в якому міститься планшет №3 Яремчанського лісництва із каталогом координат земельних ділянок Карпатського НПП, що знаходяться у м. Яремче та копією планшету №3 Яремчанського лісництва із зазначенням кварталів та виділів, на якому позначено розташування вказаних земельних ділянок у кварталі 12, виділ 28, а також матеріалами лісовпорядкування-витягом із Журналу таксаційного опису кварталу №12 Яремчанського лісництва Карпатського НПП, який відноситься до господарської зони та відповідно до якого на території виділу №28 ростуть зелені насадження: ялина, ялиця, бук.

Як слідує із повідомлення ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області №10-9-0.331-755/0/2-24 від 12.02.2024 року, відповідно до інформації, наданої Відділом №4 управління надання адміністративних послуг ГУ, встановлено, що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі зареєстровані державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯГ №309486, кадастровий номер :04:007:0092, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; серії ЯГ №309487, кадастровий номер :04:007:0091, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Яречманської міської ради №33-2/2006, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 ; серії ЯГ №310631 кадастровий номер :04:007:0101, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006, площею 0,1600 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 ; серії ЯГ №310632 кадастровий номер :04:007:0102, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Яремчанської міської ради №33-2/2006, площею 0,1600 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

В архіві Відділу відсутня Книга записів реєстрації державник актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 2004-2005 роки, а також архівні примірники державних актів серії ІФ №019014, ІФ №052907, ІФ №052908, виїмка яких проведена протоколами від 11.03.2011 року та 18.02.2011 року у кримінальній справі №327802.

Згідно з даними ДЗК відомості про земельні ділянки були внесені: -щодо ділянки із кадастровим номером :04:007:0039, адреса АДРЕСА_1 , площа 0,2600 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, розробник ДП «Карпатигеодезкартографія», дата реєстрації-31.05.2005 року, власник ОСОБА_2 , документ, що посвідчує право власності- Державний акт серії ІФ №052908; -щодо ділянки із кадастровим номером :04:007:0040, адреса АДРЕСА_1 , площа 0,2600 га, цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, розробник ДП «Карпатигеодезкартографія», дата реєстрації-31.05.2005 року, власник ОСОБА_3 , документ, що посвідчує право власності- Державний акт серії ІФ №052907.

Листами за вих. №12-301вих-24, №12-302вих-24, №12-303вих-24 від 19.04.2024 року, Івано-Франківська обласна прокуратура з метою вжиття за наявності підстав, заходів у межах повноважень щодо захисту інтересів держави повідомила Міндовкілля, Івано-Франківську ОДА та Карпатський НПП про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000133 від 19.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України встановлено, що державний кадастровий реєстратор відділу у м. Яремчому ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищук Р.Д. при внесенні до ДЗК, без згоди землекористувача земельної ділянки Карпатського НПП здійснив виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0091 площею 0,1 га, :04:007:0092 площею 0,1 га, :04:007:0101 площею 0,16 га, :04:007:0102 площею 0,16 га та в подальшому зареєстрував право власності на вказані ділянки за ОСОБА_1 . Водночас згідно висновку експерта № 299/1977-1980/22-28 земельна ділянка із кадастровим номером :04:007:0091 частково накладається на землі Карпатського НПП площею 0,059 га, ділянка із кадастровим номером :04:007:0092 всією своєю площею 0,1000 га накладається на землі Карпатського НПП, ділянка із кадастровим номером :04:007:0101 частково накладається на землі Карпатського НПП площею 0,1593 га, ділянка із кадастровим номером :04:007:0102 всією своєю площею 0,1600 га накладається на землі Карпатського НПП.

Міндовкілля листом за вих. №11/11-05/2024-24 від 03.06.2024 року повідомило Івано-Франківську обласну прокуратуру про те, що за результатами надходження позовних матеріалів у відповідній справі, Міндовкілля надасть свою обґрунтовану правову позицію до суду.

Івано-Франківська ОДА листом за вих. №3228/4363/6-24/01-056 від 31.05.2024 року повідомила Івано-Франківську обласну прокуратуру про відсутність заперечень щодо представництва у суді інтересів держави за фактом протиправного вилучення із постійного користування Карпатського НПП земельних ділянок, які накладаються на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП.

Листами за вих. №12-413ВИХ-24, №12-411ВИХ-24, №12-412ВИХ-24 від 04.06.2024 року Івано-Франківська обласна прокуратура повідомила Міндовкілля, Івано-Франківську ОДА та Карпатський НПП про намір в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернутися до суду із позовом в інтересах держави зважаючи на відсутність належного реагування з боку уповноважених державних органів та вжиття заходів, спрямованих на повернення земельних ділянок природно-заповідного фонду набутих у приватну власність ОСОБА_1 у власність держави.

05.05.2025 року представник відповідача адвокат Костенко М.І. подала через підсистему «Електронний суд» клопотання про залишення даного позову без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме: подання документу, що підтверджує внесення на депозитний рахунок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка(експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. В обгрунтування поданого клопотання зазначено, що 09.04.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12.03.2025 року, яким внесено зміни до ст.390 ЦК України, ст.ст.177, 265 ЦПК України, зокрема передбачено, що у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення, положення даного Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом та підлягають застосуванню у даній справі, із урахуванням предмету позову. Відтак в силу вимог ч.11 ст.187 ЦПК України даний позов слід залишити без руху.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор, звертаючись із позовом, вказав, що спірні земельні ділянки розташовані у межах земель природно-заповідного фонду, які перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП, відносяться до земель державної форми власності та вибули з володіння постійного землекористувача без їх вилучення у встановленому законом порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.7 ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ст.ст.317-318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Стаття 321 ЦК України встановлює принципи непорушності права власності. Відповідно до цієї норми право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Кожен громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності Українського народу відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України(надалі-ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст.2 ЗК України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.122 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною другою ст.20 ЗК України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель(ст.21 ЗК України).

Пунктом «ґ» статті 6 ЗК України передбачено, що погодження питань, пов`язаних із зміною цільового призначення особливо цінних земель державної та комунальної власності, припиненням права постійного користування ними відповідно до цього Кодексу віднесено до повноважень Верховної Ради України.

За змістом ст.ст.43, 44 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до ст.45 ЗК України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Згідно ч.ч.2,3 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За приписами ч.2 ст.83 ЗК України(тут і надалі-у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно п.«в» ч.3 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать: землі під об`єктами природно-заповідного фонду та історико-культурними об`єктами, що мають національне та

загальнодержавне значення.

Відповідно до ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою включає в себе право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до положень ст.ст.125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чим право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Судом встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що Карпатський НПП створено на підставі постанови Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року, пунктом 2 якої затверджено межі парку згідно з додатком до постанови. Рішенням виконкому Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 19.10.1981 року №254 межі Карпатського НПП впорядковано з урахуванням матеріалів лісовпорядкування 1981 року.

Передача земель та встановлення меж Карпатського НПП проведено з дотриманням діючого на той час Земельного кодексу УРСР, затвердженого Законом УРСР від 08.07.1970 року. У 2001 році проведено інвентаризацію земель Карпатського НПП, у ході проведення якої межі Карпатського НПП було погоджено із Яремчанською міською радою та сільськими радами усіх населених пунктів Яремчанської міської ради, що підтверджується відповідним актом від 22.10.2001 року, який серед інших посадових осіб підписано й колишнім Яремчанським міським головою.

Рішенням Яремчанської міської ради від 27.12.2001 року №189-3/2001 «Про затвердження матеріалів інвентаризації Карпатського національного природного парку», яке на час розгляду справи є чинним, затверджено межі території Карпатського НПП.

На підставі цього рішення Карпатському НПП 29.12.2001 року видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ № 002766 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3592,69 га у межах згідно з планом на території Яремчанської міської ради для природно-заповідного використання у якому зазначено, що він зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 000052.

Доказів того, що вказаний державний акт на момент розгляду справи в установленому порядку визнаний недійсним чи скасований матеріали даної справи не містять.

Статус Карпатського НПП, як об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення підтверджується постановою Ради Міністрів УРСР №376 від 03.06.1980 року про його створення та Положенням про Карпатський національний природний парк, затвердженим наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України №99 від 31.08.2020 року.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.4, 2.1 Положення «Про Карпатський національний природний парк» Карпатський НПП є територією природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, є юридичною особою, має самостійний баланс і утримується за рахунок коштів державного бюджету. Парк віднесено до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів в Україні.

Парк створено з метою збереження типових природних комплексів Чорногори та Горган, організації туризму, а також проведення наукових досліджень і пропаганди знань по охороні природи.

Основними завданнями діяльності Карпатського НПП є: -збереження та відтворення цінних природних та історико- культурних комплексів і об`єктів на його території, зокрема видів тваринного і рослинного світу та природних оселищ, занесених до Червоної книги України та міжнародних Червоних списків; -створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів парку; -організація та здійснення науково-дослідних робіт, у тому числі з вивчення природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розроблення та впровадження наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища, відтворення окремих видів флори та фауни, відновлення порушених екосистем, управління та ефективного використання природних ресурсів, організації та проведення моніторингу ландшафтного та біологічного різноманіття; -проведення екологічної освітньо-виховної роботи.

Згідно п.1.7 Положення відповідно до матеріалів Проекту організації території, загальна площа парку складає 50495 га, в тому числі 38322 га земель, які передано парку у постійне користування та 12173 га земель, що включені до його складу без вилучення у землекористувачів.

Дослідженими судом доказами, зокрема висновком проведеної у кримінальному провадженні №0000133 від 19.03.2021 року судової земельно-технічної експертизи №299/1977-1980/22-28 від 28.06.2022 року, даними Геодезичного журналу окружної межі Карпатського НПП, планшетом №3 Яремчанського лісництва, матеріалами таксаційного опису кварталу №12 Яремчанського лісництва, які є складовими проекту організації території об`єкта природно-заповідного фонду, викопіюваннями із Публічної кадастрової карти повністю підтверджується той факт, що передана у власність ОСОБА_4 на підставі рішення Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 року земельна ділянка площею 0,9351 га, що розташована по АДРЕСА_1 на момент набуття її у приватну власність частково знаходилась у межах території кварталу №12 Яремчанського лісництва Карпатського НПП та належала до категорії земель природно-заповідного фонду, а утворені в результаті відчуження частини цієї ділянки площею 0,5200 га чотири земельні ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091 площею 0,1 га, :04:007:0092 площею 0,1 га, :04:007:0101 площею 0,16 га, :04:007:0102 площею 0,16 га, набуті у власність ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від 24.08.2006 року, частково накладаються на земельні ділянки, які відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №002766 від 29.12.2001 року перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП, зокрема ділянки із кадастровими номерами :04:007:0092 та :04:007:0102 накладаються всією своєю площею, а ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091 та :04:007:0101 частково, у межах площі 0,0959 га та 0,1593 га накладаються на ділянку із кадастровим номером :15:001:0042 площею 3083,3462 га, право постійного користування якою зареєстровано у ДЗК за Карпатським НПП.

Вищевказаний висновок експерта у кримінальному провадженні містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, не викликає сумнівів у суду у своїй достовірності та є належним та допустимим письмовим доказом, незважаючи на відсутність на момент розгляду даної справи ухваленого у кримінальному провадженні вироку.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.11.2025 року у справі №354/917/23.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідне рішення про зміну меж, площ, категорій земель чи скасування статусу Карпатського НПП відповідно до діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства не приймалося.

Доказів щодо вилучення переданої у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки у частині площі розміром 0,5152 га у постійного землекористувача Карпатського НПП у порядку визначеному ст.ст.149-150 ЗК України за погодженням із Верховною Радою України матеріали даної справи не містять.

Суд також звертає увагу на те, що передача органом місцевого самоврядування спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства із визначенням її категорії за основним цільовим призначенням як земель сільськогосподарського призначення, призвела до протиправної зміни цільового призначення земельної ділянки та фактичної зміни меж Карпатського НПП в частині її зменшення.

Відповідачем у ході судового розгляду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що набута у власність ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,9351 га ділянка та утворені в результаті відчуження її частини та подальшого поділу земельні ділянки із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 не входять до складу території Карпатського НПП, а з висновку судової земельно-оціночної експертизи від 19.03.2021 року слідує, що на момент проведення експертного дослідження зазначені ділянки на місцевості не огороджені, не мають встановлених межових знаків, зарослі чагарниками та деревами.

При цьому суд звертає увагу на те, що при виготовленні проєктів землеустрою щодо зміни цільового призначення, технічних звітів по заміні державних актів, набутих у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених із ОСОБА_4 , та у подальшому відчужених на користь ОСОБА_1 земельних ділянок, погодження меж цих ділянок із суміжними землекористувачами, у тому числі Карпатським НПП не проводилось.

Із урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що дослідженими судом належними та достатніми доказами повністю підтверджується факт належності набутих у власність ОСОБА_1 земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102 загальною площею 0,5152 га до земель природно-заповідного фонду, які входять до складу території Карпатського НПП(Яремчанське лісництво), що є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, та перебувають у постійному користуванні парку відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №002766 від 29.12.2001 року, що є чинним.

Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 року у справі №813/4701/16 вказав, що правовий режим відповідної земельної ділянки пов`язаний із фактом знаходження на ній об`єкта, який охороняється законом та має особливий статус.

Нерозроблення уповноваженим органом проєкту землеустрою щодо земельної ділянки, на якій знаходиться Карпатський НПП та невнесення до Державного земельного кадастру на момент передачі земельної ділянки у власність первісному набувачеві меж такої земельної ділянки із зазначенням обмежень щодо режиму її використання, на момент передачі земельної ділянки у приватну власність первісному набувачеві, не свідчить про відсутність таких обмежень і можливість перебування спірних ділянок у приватній власності із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

За загальним правилом цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за загальним правилом цивільні права, зокрема право власності, виникають із правомірних, а не протиправних дій.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У пункті 109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц вказано, що: «Велика Палата Верховного Суду знову звертає увагу, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване(постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 911/3681/17, від 15.10.2019 року у справі №911/3749/17, від 22.01.2020 року у справі №910/1809/18, від 01.02.2020 року у справі №922/614/19). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення».

За таких обставин, враховуючи те, що на момент передачі земельної ділянки площею 0,9351 га по АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_4 зазначена ділянка у частині площі розміром 0,5152 га відносилась до земель природно-заповідного фонду, переданих у постійне користування Карпатському НПП на підставі Державного акту серії ІІ-ІФ №002766 від 29.12.2001 року, питання щодо вилучення яких та зміни цільового призначення в установленому законом порядку за погодженням із Верховною Радою України не вирішувалось, а тому Яремчанська міська рада на момент ухвалення рішення №136 від 24.12.2002 року в частині передачі зазначеної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 , яке у подальшому було затверджене рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради №127-4/2003 від 23.10.2003 року, не була уповноважена розпоряджатися зазначеною ділянкою на користь первісного набувача, що свідчить про незаконність вказаних рішень.

Відсутність належної правової підстави для набуття зазначеної земельної ділянки у приватну власність первісним набувачем свідчить про те, що право власності держави на вказану ділянку не припинилося і до ОСОБА_4 в установленому порядку не перейшло, а отже останній не був наділений належними повноваженнями щодо подальшого відчуження частини цієї ділянки загальною площею 0,5200 га шляхом укладення договорів купівлі-продажу на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Наведне у свою чергу підтверджує незаконність набуття у власність відповідачем ОСОБА_1 утворених у результаті подальшої зміни цільового призначення набутих у власність ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 чотирьох земельних ділянок із кадастровими номерами :04:007:0091 площею 0,1 га, :04:007:0092 площею 0,1 га, :04:007:0101 площею 0,16 га, :04:007:0102 площею 0,16 га

Щодо обраного способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див.постанови від 23.11.2021 року в справі № 359/3373/16-ц, від 25.01.2022 року в справі №143/591/20, від 18.01.2023 року в справі №488/2807/17).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновлює порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 року в справі № 910/10784/16).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 387, 388, 1212 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України).

Так, відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1,2 ст.152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

У постанові від 23.11.2021 року у справі №359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові.

У постанові від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону №2456-XII потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. У цих випадках слід усувати перешкоди у користуванні відповідною земельною ділянкою (стаття391 ЦКУкраїни) шляхом її повернення власникові, а не витребовувати із незаконного володіння останнього набувача (статті 387, 388 ЦК України). За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов».

Велика Палата Верховного Суду у своїх висновках також неодноразово зазначала про те, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про визнання недійсним державного акта, скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц, від 30.06.2020 року у справі № 19/028-10/13, від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 20.06.2023 року у справі №554/10517/16-ц).

Згідно положень ч.ч.1, 3, 4 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера .

Відповідно до ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-VI від 07.07.2011 року незаконність формування спірної земельної ділянки і відповідно незаконність державної реєстрації є підставою для скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України та ч.10 ст.24 Закону №3613-VI земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Із урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги встановлений судом факт незаконності набуття ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,9351 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , яка у частині площі розміром 0,5152 га накладається на земельні ділянки, що входять до складу території Карпатського НПП та відносяться до особливо цінних земель природно-заповідного фонду, у зв`язку із чим право власності держави на цю ділянку не припинилось, що в свою чергу вказує на відсутність у первісного набувача належних повноважень щодо розпорядження спірною ділянкою шляхом її подальшої реалізації на підставі договорів купівлі-продажу на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками із кадастровими номерами :04:007:0091, :04:007:0092, :04:007:0101, :04:007:0102, які розташовані у межах території Карпатського НПП, шляхом зобов`язання кінцевого набувача ОСОБА_1 повернути їх на користь держави в особі Івано-Франківської ОДА та Карпатського НПП у межах площі, яка накладається на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП із одночасним скасуванням державної реєстрації вказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, як окремих об`єктів цивільних прав, оскільки формування таких ділянок на території Карпатського НПП проведено з порушенням положень статей 51-54 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

При цьому суд враховує те, що вимога прокурора про повернення спірних ділянок на користь держави в особі постійного землекористувача стосується їх повернення не у розпорядження Карпатського НПП, як юридичної особи, а виключно до складу земель парку, як об`єкта природно-заповідного фонду, тобто направлена на захист інтересів саме держави.

Щодо пропорційності втручання у право особи на мирне володіння майном та співвідношення такого втручання із суспільними інтересами суд зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини положення стаття 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало заходів втручання у право мирного володіння майном.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право мирного володіння майном.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

При цьому стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого держава користується значною свободою (полем) розсуду. Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Крім цього, вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4,5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до абзацу третього преамбули до Закону №2456-XII природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Тому на землях природоохоронного та історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням(частина третя статті 7 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Земля є унікальним обмеженим природним і базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності та добросовісності, які є одними із фундаментальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №688/2908/16-ц, від 20.07.2020 року у справі №923/196/20, від 14.12.2022 року у справі №477/2330/18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у спорах стосовно земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави (зокрема земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення), остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, частина перша статті 50 Конституції України, частина третя статті 1 ЗК України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункти «а» і «б» частини першої статті 91, пункти «а» і «б» частини першої статті 96 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (див. постанови від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц, від 07.11.2018 року у справі №488/6211/14-ц, від 14.11.2018 року №183/1617/16, від 29.05.2019 року у справі №367/2022/15-ц, від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14-ц, від 28.09.2022 року у справі №483/448/20).

Як вже було зазначено, фізичні особи можуть володіти земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, але виключно у разі, якщо вони ними володіли на час створення об`єкта природно-заповідного фонду.

При цьому набуття права приватної власності на землі, які вже віднесені до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, положеннями ЗК України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та інших нормативно-правових актів України заборонено.

Повернення у державну власність земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктами природно-заповідного фонду, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель природно-заповідного фонду.

Таким чином, повернення Карпатському НПП спірних земельних ділянок переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом цієї ділянки.

Дотримання встановлених законодавчих заборон щодо обігу таких ділянок є необхідною умовою їх використання з тією метою, щоби попередити завдання шкоди загалом навколишньому природному середовищу і зокрема частині світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, і конкретному об`єкту природно-заповідного фонду, оскільки надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Карпатського НПП суперечить як статусу відповідного об`єкта природно-заповідного фонду, так і законодавчим обмеженням на ведення особистого селянського господарства на відповідних землях.

Будь-які приписи, зокрема і приписи Конвенції, необхідно застосовувати з урахуванням обставин кожної конкретної справи, оцінюючи поведінку обох сторін спору, а не лише органів державної влади та місцевого самоврядування.

Право позивача повернути земельні ділянки, які знаходяться на території природно-заповідного фонду, з огляду на доведену незаконність і безпідставність їх передання у власність фізичної особи, передбачене у чинному законодавстві України, приписи якого та практика їхнього застосування щодо повернення таких ділянок є доступними, чіткими та передбачуваними.

Тому за змістом наведених вище приписів, які характеризуються належною якістю як властивістю, що є умовою забезпечення юридичної визначеності у правовідносинах, як первісна набувачка так і кінцевий власник знали чи повинні були знати про неможливість всупереч закону передання й отримання у приватну власність земельних ділянок на території національного природного парку для вищевказаної мети.

Суд вважає, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірних земельних ділянок, проявивши розумну обачність відповідач міг і повинен був знати про те, що ці ділянки належать до земель природно-заповідного фонду та розташовані у межах Карпатського НПП, який був створений задовго до передачі ОСОБА_11 у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,9351 га на території м. Яремче.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року у справі №200/606/18 вказала, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону.

З огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини, зокрема те, що спірні земельні ділянки відносяться до категорії особливо цінних земель природно-заповідного фонду, які перебувають у власності держави та вибули з володіння постійного землекористувача поза його волею без їх попереднього вилучення в установленому порядку та за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, суд не вбачає невідповідності заходу втручання в право власності кінцевого набувача ОСОБА_1 критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

У даному випадку втручання держави у право мирного володіння відповідачем земельними ділянками для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівенль і споруд на території об`єкта природно-заповідного фонду відповідає легітимній меті контролю за використанням цих ділянок за цільовим призначенням задля гарантування безпечності довкілля, непогіршення екологічної ситуації, забезпечення правомірного, раціонального й ефективного користування земельними ділянками у межах Карпатського НПП, згідно із загальними інтересами, які переважають приватний інтерес кінцевого набувача у збереженні нею контролю за цими ділянками і такий захід втручання у відповідне право не порушує принцип пропорційності.

При цьому, суд враховує те, що жодних доказів щодо наявності на спірних земельних ділянках житлової забудови чи іншого нерухомого майна відповідачем суду не надано, а досліденими доказами підтверджується, що спірні ділянки на місцевості не огороджені, вкриті чагарниками та деревами.

Окрім цього, ОСОБА_1 не позбавлений можливості відновити свої права на підставі ч.1 ст.661 ЦК України, пред`явивши вимогу до осіб, в яких він придбав спірні ділянки, про відшкодування збитків.

Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави у даній справі суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.2 ЦК України передбачено, що одним із учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положеннями ч.4 ст.56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З наведеного можна виснувати, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Останній не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може та бажає захищати інтереси держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотримати порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 виснувала про те, що, звертаючись до компетентного органу перед пред`явленням позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону № 1697-VII, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі нема, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18).

Отже у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд - перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року за №3-рп/99 «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної, безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верхового Суду від 08.02.2019 року у справі №915/20/18, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там,де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №806/1000/17, від 19.09.2019 року у справі №815/724/15, від 17.10.2019 року у справі №569/4123/16-а.

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 року за №3-рп/99 також вказав, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Звертаючись до суду, прокурор зазначив, що пред`явлення вказаного позову обумовлене необхідністю захисту інтересів держави порушення яких полягає у незаконному переданні у приватну власність земельної ділянки, що відноситься до категорії особливо цінних земель природно-заповідного призначення, які перебувають у державній власності та відповідно до вимог ст.ст.149,150 ЗК України мають особливий, захищений державою статус та порядок використання, перебувають під посиленою правовою охороною держави, а їх протиправне надання у приватну власність завдає значної шкоди державним інтересам, а також невиконанням органами, які відповідно до чинного законодавства наділені повноваженнями щодо володіння, користування та розпорядження зазначеними земельними ділянками.

Вказаний позов подано в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, який у відповідності до ст.11 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» є спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду, Івано-Франківської ОДА, як органу виконавчої влади, уповноваженого на розпорядження земельними ділянками державної власності природно-заповідного призначення відповідно до вимог ст.84, ч.2 ст.117, ч.5 ст.122, п. 24 Перехідні положення ЗК України, ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Карпатського НПП, як постійного землекористувача.

Оскільки зазначеними юридичними особами з моменту отримання повідомлення прокурора про встановлений факт незаконного вибуття із державної власності та передачу у приватну власність земельної ділянки природно-заповідного призначення загальною площею 0,9351 га не вжито жодних заходів щодо повернення спірного майна у власність держави, то у прокурора наявні підстави для звернення в інтересах держави із вказаним позовом.

Крім того, у відповідь на повідомлення Івано-Франківської обласної прокуратури про виявлені порушення інтересів держави при передачі спірної земельної ділянки у приватну власність та наявність підстав для звернення прокурора до суду із відповідним позовом в інтересах держави, Міндовкілля, Івано-Франківська ОДА та Карпатський НПП не заперечили щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

У ході судового розгляду даної справи ухвалою суду від 28.11.2024 року позов прокурора у даній справі в інтересах Карпатського НПП був залишений без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Отже, прокурор виконав вимоги процесуального закону, визначив, у чому, на його думку, полягає порушення інтересів держави, обґрунтував необхідність їхнього захисту, а також зазначив органи, які, хоч і уповноважені державою здійснювати такий захист, але у спірних правовідносинах відповідних заходів не вживали.

Враховуючи те, що Міндовкілля та Івано-Франківська ОДА з моменту встановлення факту незаконного вилучення з постійного користування Карпатського НПП земельної ділянки загальною площею 0,5152 га та передачі її у приватну власність не вжито жодних заходів щодо повернення спірного майна у державну власність, суд приходить до переконання про наявність у Івано-Франківської обласної прокуратури достатніх підстав для пред`явлення даного позову в інтересах держави, про що прокурором в установленому законом порядку перед зверненням до суду повідомлено уповноважені органи держави та постійного землекористувача.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто рішення суду може грунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом-ч. 6 ст.81 ЦПК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із урахуванням вищенаведеного, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позов першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міндовкілля, Івано-Франківської ОДА слід задовольнити частково, усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською ОДА права користування та розпорядження земельними ділянками із кадастровими номерами :04:007:0091 площею 0,1000 га, :04:007:0092 площею 0,1000 га, :04:007:0101 площею 0,1600 га, :04:007:0102 площею 0,1600 га, зобов`язавши відповідача ОСОБА_1 повернути вказані земельні ділянки на користь держави в особі Івано-Франківської ОДА та постійного землекористувача Карпатського НПП, в обсязі площі, що накладається на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Карпатського НПП відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №002766 від 29.12.2001 року, а також скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію вказаних земельних ділянок. У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь Івано-Франківської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 24224,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 158, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Карпатського національного природного парку, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки з чужого незаконного володіння у державну власність задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :04:007:0091 площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у частині площі у розмірі 0,0959 га на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :04:007:0091 площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, дата державної реєстрації 03.11.2006 року.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :04:007:0092 площею 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :04:007:0092 площею 0,1000 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, дата державної реєстрації 03.11.2006 року.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :04:007:0101 площею 0,1600 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у частині площі у розмірі 0,1593 га на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :04:007:0101 площею 0,1600 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, дата державної реєстрації 23.02.2018 року.

Усунути перешкоди у здійсненні Івано-Франківською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою із кадастровим номером :04:007:0102 площею 0,1600 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку на користь держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Карпатського національного природного парку.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :04:007:0102 площею 0,1600 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, дата державної реєстрації 23.02.2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 24224(двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури, місцезнаходження: 76015, вул. Грюнвальдська, 11 м. Івано-Франківськ Івано-Франківська область, .

Позивач: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, місцезнаходження: 03035, вул. Митрополита Василя Липківського, 35 м. Київ, .

Позивач: Івано-Франківська обласна державна адміністрація, місцезнаходження: 76004, вул. М. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Третя особа: Карпатський національний природний парк, місцезнаходження: 78501, вул. В. Стуса, 6 м. Яремче Івано-Франківська область, .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78501, вул. Свободи, 266 м. Яремче Івано-Франківська область, .

Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК