Справа № 199/6577/25
(2/199/3708/25)
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2025

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в особі судді Спаї В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття,

ВСТАНОВИВ:

Позивач при зверненні до суду посилається на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на утриманні позивача, адже батьки дитини не досягли згоди з питання утримання дитини.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 10 000,00 грн. щомісяця.

Відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати аліменти в розмірі 2 563,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд врахувати, що позивач не обґрунтувала розмір суми, яку просить стягнути, а також з чого вона складається та чи може відповідач її сплачувати.

Відповідач посилається на те, що він втратив роботу з початку 2022 р. та на даний час не працевлаштований, що унеможливлює сплату ним аліментів в розмірі 10 000,00 грн.; окрім цього, відповідач здійснює постійний догляд за батьком ОСОБА_4 , 1938 р.н., який має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного стороннього догляду, який здійснює відповідач.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що відповідач, погоджуючись сплачувати аліменти в розмірі 2563 грн. та посилаючись на відсутність доходів, вводить суд в оману, відтак, ухиляється від обов`язків батька забезпечити нашій спільній дитині належний рівень життя відповідно до її віку. З цих підстав позивач вважає, що обставини, через які відповідач не бажає сплачувати аліменти на дитину в розмірі 10 000 грн., не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне.

1. Відповідач є працездатною здоровою особою; він за фахом лікар-стоматолог, займається ортопедією, протезує і відновлює зуби за допомогою протезів, иає приватну практику та працює за адресою АДРЕСА_1 (стоматологічна клініка «Зубний лікар»). За телефоном 096-997-96-03 реєстратура надає інформацію про дні та часи прийому лікаря - стоматолога ОСОБА_2 та повідомляє, що він приймає в порядку живої черги. Отже, відповідач працює, але приховує це від суду, тому має можливість матеріально утримувати дитину.

2. Відповідач, посилаючись на те, що його батько через стан здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не надав суду доказів того, що саме він здійснює цей догляд за батьком, що він мешкає разом з ним; не надав суду висновок відповідного органу місцевого самоврядування про те, що він здійснює опіку над батьком. Проміж тим, батько відповідача отримує пенсію, у нього є рідна донька ОСОБА_5 , рідна сестра відповідача, та хрещена матір спільної дитини позивача та відповідача, яка в силу закону також зобов`язана утримувати свого непрацездатного батька. Отже, на переконання позивача, вказані відповідачем у відзиві причини уникнення від сплати аліментів в розмірі, що заявлений в позові, є безпідставними.

3. Відповідач посилається на те, що він не є працевлаштованим, але він не надав доказів того, що в нього є перешкоди для працевлаштування, не надав докази того, що через стан здоров`я він не працює і через це не має доходів. Однак, відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідач є власником наступних об`єктів нерухомого майна:

-житловий будинок з господарськими спорудами загальною площею 53,7 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , отриманий у власність на підставі договору дарування, укладеного 22.05.2024 р., посвідченого приватним нотаріусом Меньшиковою К.О.;

-домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , отриманий у власність на підставі договору купівлі-продажу 15.06.2012 р., посвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 44,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , отриманий у власність на підставі договору дарування від 22.05.2024 р., посвідченого приватним нотаріусом Меньшиковою К.О.;

-квартира АДРЕСА_5 загальною площею 42,5 кв.м, отримана у власність на підставі договору дарування від 04.06.2016 р., посвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Позивачу відомо, що відповідач належне йому нерухоме майно здає в оренду та отримує з цього дохід. Окрім цього, відповідач має рухоме майно, а саме: автомобіль Nissan Rogue, придбаний за час спільного проживання. Отже, факт набуття відповідачем у власність вище зазначеного дорогоцінного майна, на переконання позивача, свідчить про наявність у нього значних фінансових ресурсів, а факт належності йому на праві власності вказаної нерухомості свідчить про наявність фінансових ресурсів для виконання свого батьківського обов`язку з утримання дочки на належному рівні та сплачувати аліменти в тому розмірі, що заявлений у позові.

4. Відповідач замовчує про те, що 04 березня 2025 р. за взаємною згодою з ним позивач уклала договір з ФОП ОСОБА_6 (Приватний заклад дошкільної освіти «Еко Клуб ЮМІ») та влаштувала дитину до приватного дитячого садочку, за відвідування якого оплата здійснюється щотижнево в залежності від кількості днів відвідувань. Відповідачу достеменно відома вартість послуг, що надаються у садочку, оскільки в березні 2025 р. він двічі оплачував відвідування дитиною садочку, що підтверджується квитанціями від 07.03.2025 р. на суму 3500,00 грн. та від 14.03.2025 р. на суму 3410,00 грн., втім, в подальшому відповідач відмовився оплачувати послуги дитячого садочка, відмовився матеріально утримувати дитину, тому весь тягар утримання дитини несе позивач та її батьки, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років, втім, займається пошуком роботи за фахом, тому влаштувала доньку до приватного садочку та оплачує послуги садочку. Окрім цього, за підрахунками позивача, на харчування, придбання сезонного одягу для доньки, іграшок, розвиваючих ігор, книжок, витрат на предметів особистої гігієни та інших необхідних речей позивач витрачає в середньому 7000,00 грн. щомісяця.

Оскільки відповідач не працевлаштований, але має дохід від надання медичної допомоги, від здачі в оренду нерухомого майна, розмір якого встановити неможливо, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі - 10 000,00 грн. відповідатиме інтересам доньки.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, сторони у цій справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Дитина проживає разом із позивачем,що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, та знаходиться на утриманні позивача (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Дитина відвідує приватний дитячий садочок, що підтверджується відповідним договором від 04.03.2025 р., та позивач несе витрати згідно цього договору.

Позивач не працює, до 22.08.2025 р. перебувала у відпустці до погляду за дитиною трирічного віку.

Відповідач не працює офіційно, втім, наявні докази про його матеріальне становище, зокрема, відповідач, починаючи з 2022 р., набував у власність транспортні засоби (в Державному реєстрі фізичних осіб платників про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майнових стан і доходи) інформації про невеликий дохід (протягом 01.01.2021 01.01.2022 р. відсутність доходу, а також відсутність доходу в період 01.01.2022 р. 30.06.2023 р., 01.07.2023 р. 01.05.2024 р.р., 01.06.2024 - 30.04.2025 р.р.).

За повідомленням позивача відповідач є працездатною здоровою особою; він за фахом лікар-стоматолог, займається ортопедією, протезує і відновлює зуби за допомогою протезів, иає приватну практику та працює за адресою АДРЕСА_1 (стоматологічна клініка «Зубний лікар»). За телефоном 096-997-96-03 реєстратура надає інформацію про дні та часи прийому лікаря - стоматолога ОСОБА_2 та повідомляє що він приймає в порядку живої черги.

Відповідачем не спростовані доводи позивача щодо його професійної діяльності та місця її здійснення (лікар ортопед у стоматологічній клініці «Зубний лікар», розташованій по АДРЕСА_1 ), а також не спростовані доводи про майновий стан (наявність на праві власності рухомого та нерухомого майна).

Батьки дитини не досягли домовленості щодо розміру аліментів, які сплачуватимуться батьком дитини на виконання його обов`язку утримувати дитину.

Відповідач позов взнав частково: в розмірі 2 563,00 грн.

Спірні правовідносини виникли з обов`язку батька утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами 1 та 2 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли домовленості з означеного питання.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини (дитина є неповнолітньою, потребує утримання);

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (у суду відсутні докази про стан здоров`я платника аліментів та наявні докази про його достатнє матеріальне становище, зокрема, відповідач, починаючи з 2022 р., набував у власність транспортні засоби та є їх власником за наявності (в Державному реєстрі фізичних осіб платників про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майнових стан і доходи) інформації про невеликий дохід (протягом 01.01.2021 01.01.2022 р. відсутність доходу, а також відсутність доходу в період 01.01.2022 р. 30.06.2023 р., 01.07.2023 р. 01.05.2024 р.р., 01.06.2024 - 30.04.2025 р.р.).

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (відповідач має батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує стороннього догляду);

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів (наявні докази про наявність вартісного рухомого майна, посилання позивача на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на наявність у відповідача на праві приватної власності вартісного нерухомого майна відповідачем не спростовані; докази про наявність грошових коштів відсутні);

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів (такі докази наявні (відповідь від 02.12.2025 р. з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майнових стан і доходи інформації про невеликий дохід).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вочевидь, що нормальне існування людини, функціонування її організму та збереження її здоров`я потребує матеріальних цінностей (грошових коштів) для придбання набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних потреб людини. Матеріальних цінностей потребує навіть мінімально прийнятий рівень життя (ч. 3 ст. 82 ЦПК України).

Суд керується тим, що відповідач мешкає окремо від дитини, обов`язок утримання дитини до її повноліття покладається законом рівною мірою на обох батьків; докази про виконання відповідачем вказаного обов`язку відсутні.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Позивачем виконаний передбачений чинним ЦПК України обов`язок доказування, зокрема, позивачем доведено батьківство дитини, а також проживання дитини разом з нею, понесені витрати та підстава за перебування у приватному дитячому садочку. При ухваленні рішення водночас враховується, що позивач не працює, до 22.08.2025 р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною трирічного віку.

Суду не було надано доказів про виконання відповідачем, як батьком дитини, обов`язку щодо утримання дитини, у зв`язку з чим вочевидь порушення прав дитини, які підлягають поновленню.

Щодо посилання відповідача на те, що він здійснює догляд за батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує стороннього догляду, то відповідачем не надані докази у розумінні ст.ст. 76 -80 ЦПК України щодо виконання ним цього обов`язку сина, враховуючи також посилання позивача на те, що батько відповідача також має доньку (сестру відповідача) ОСОБА_5 . Одночасно відповідачем не надані докази про його джерело засобів для існування, враховуючи часткову сплату послуг за договором від 04.03.2025 р. про надання послуг догляду за дитиною, оскільки, як зазначено позивачем, в березні 2025 р. він двічі оплачував відвідування дитиною садочку, що підтверджується квитанціями від 07.03.2025 р. на суму 3500,00 грн. та від 14.03.2025 р. на суму 3410,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Отже, щодо розміру аліментів, які стягуватимуться, суд бере до уваги доведений факт, що відповідач працює, отримує дохід, який приховує, що підтверджується витратами на придбання рухомого майна та часткову оплату дитячого садочку, тому з урахуванням матеріального стану відповідача, на переконання суду, розмір аліментів слід визначити в розмірі 10 000,00 грн., оскільки такий розмір аліментів дозволить зберегти баланс між потребами дитини відповідного віку та спроможністю відповідача платити аліменти з урахуванням встановлених обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України. ст. 27 Конвенції про права дитини, ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття задовольнити повністю.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., які щорічно підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 12.05.2025 р., до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 04.12.2025 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї