Справа № 646/1317/25
№ провадження 2/646/1868/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.25 м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Благої І.С.,
за участі секретаря судового засідання Левченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
Представник АТ «Акцент Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідачки борг в розмірі 180022,14 грн., який виник станом на 02.02.2025 року.
Рух справи
Ухвалою судді від 19.02.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 25.02.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилась у судове засідання з невідомих причин. Так, судові повістки та копії документів, направлені судом на її адресу, повернулися до суду з позначкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, за правилами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідачка вважається такою, що належно повідомлена про час та місце розгляду справи.
Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи відповідачка не подавала.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
За таких обставин суд розглянув справу у заочному порядку згідно з приписами глави 11 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
07.09.2021 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (повне найменування Акціонерне товариство «Акцент-Банк», скорочене АТ «А-Банк)».
Ця заява підписана відповідачкою електронним підписом за ідентифікатором за фінансовим номером телефону.
Згідно з заявою вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір.
Вищевказана заява також підписана банком.
Крім того, у заяві відповідачкою підтверджено, що вона ознайомлена з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг.
Також 21.02.2022 сторонами підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої кількість розрахункових періодів 60 (місяців), дата платежу по кожному з цих періодів, окрім останнього 21 число відповідного місяця, дата платежу у останній місяць 20.02.2027, загальна кількість днів 1826, загальна сума кредиту (яка складається з чистих сум кредиту / сум платежів у кожному розрахунковому періоді) 388977,64 грн.
Також у Таблиці зазначені суми кредиту та процентів за користування ним по кожному з розрахункових періодів.
Ці обставини підтверджуються випискою по кредиту та розрахунком заборгованості по кредиту.
Релевантне законодавство
Статтею 509 ЦК України надано визначення поняття зобов`язання та підстав його виникнення
Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, однією з яких є договір (п.1 ч.2 ст.1 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Так, згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
З урахуванням викладеного будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, це випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Згідно з ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч.1,2 ст.614 ЦК Українги).
Положеннями частини першої статті 625 ЦК України встановлено, що б оржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Пунктом 15 Розділу «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦК України визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Такі ж правила передбачені пунктом 18 цього розділу у разі прострочення боржника у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Релевантна практика Верховного Суду
У постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що матеріали справи повинні містити підтвердження, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку.
Крім того, у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виснував, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
У постанові від 22.10.2025 у справі № 539/402/24 Верховний Суд зробив висновок, що правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором, строк виконання якого не настав, відсутні, якщо умовами кредитного договору не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, а Правила надання споживчого кредиту, якими визначено право кредитора на дострокове стягнення кредиту, не є складовою кредитного договору у зв`язку з відсутністю підпису позичальника про його ознайомлення з ними.
Мотиви, з яких виходив суд, та висновки суду
Що стосується Умовам та правилам надання банківських послуг, про ознайомлення з якими відповідачкою зазначено у вищевказаній заяві, то суду не надано доказів на підтвердження того, з якими конкретно Умовами та правилами надання банківських послуг, що (як це зазначено у заяві) розміщені на сайті банку, була ознайомлена відповідачка.
Отже, позивачем не доведено, з якими саме Умовами та правилами була ознайомлена відповідачка.
Що стосується паспорту споживчого кредиту, то його положення не можуть вважатися умовами договору, оскільки носять інформативний характер, а не фіксують волю сторін договору та його зміст.
Також судом з`ясовано, що відповідачка прострочила виконання своїх кредитних зобов`язань.
Тому позивач має право стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором.
Така вимога не відповідає приписам ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» та правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена ним у постанові від 22.10.2025 у справі № 539/402/24, оскільки позивачем не дотримано процедури дострокового стягнення заборгованості, яка регламентована вказаною правовою нормою.
Виписка по кредиту заборгованості містить відомості про нарахувань за кожним з розрахункових періодів, які встановлені кредитним договором, до 21.02.2024 включно.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 22.02.2024 залишок простроченої заборгованості (тіло кредиту) складає 6110 грн. 36 коп., а залишок заборгованості за процентами 96'794 грн. 68 коп.
Матеріали справи не містять обгрунтованого розрахунку заборгованості за кредитним договором після вказаної дати.
Оскільки прострочення відповідачкою своїх кредитних зобов`язань допущено у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, а також у період дії в Україні воєнного стану, вона звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позивача) пеню за таке прострочення.
Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру сплаченого при поданні позовної заяви юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 гривень х коефіцієнт 0,8 = 2422,40 грн.)
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.,, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -
Частково задовольнити позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк».
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) грн. 64 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем/його представником в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя І.С. Блага