Справа № 950/3110/25
Номер провадження 2/950/1051/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.02.2022 року між ними був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1 .

Того ж дня позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 150 000 грн., а останній зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір.

Однак відповідач від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі продажу майна ухилився, тому позивач звернувся до суду і просив визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно.

В судове засідання позивач не з`явився, в наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, в наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З договору, розписки (а.с. 3-4), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 09.02.2022 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1 , згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 150 000 грн., а останній зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір.

З паспорта, довідки (а.с. 5-7), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З витягів, технічного паспорту (а.с. 8-16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , розташовані житловий будинок цегляний під літ. А-1, 1978 року побудови, загальною площею 78,4 кв.м., житловою прощею 61,9 кв.м.; літня кухня цегляна під літ. Б, 1978 року побудови; сарай цегляний під літ. В, 1978 року побудови; навіс під літ. Г, 1978 року побудови; підвал цегляний під літ. п/д, 1978 року побудови.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 09.02.2022 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку садибного типу загальною площею 78,4 кв.м., житловою прощею 61,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по АДРЕСА_1 , згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 150 000 грн., а останній зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір.

Однак від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі продажу майна відповідач ухилився і договору укладено не було.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а позивач виконав свої обов`язки за цим договором належним чином.

Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок цегляний під літ. А-1, 1978 року побудови, загальною площею 78,4 кв.м., житловою прощею 61,9 кв.м.; літню кухню цегляну під літ. Б, 1978 року побудови; сарай цегляний під літ. В, 1978 року побудови; навіс під літ. Г, 1978 року побудови; підвал цегляний під літ. п/д, 1978 року побудови, розташовані по АДРЕСА_1 , які були придбані у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 09.02.2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО