КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/6218/25
УХВАЛА

02.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» Самойлюка Дмитра Геннадійовича про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №IS KP 1062638 B1 від 14.12.2020 року у розмірі 8807 гривень 01 копійка, а також судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 22.10.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

04.11.2025 року від відповідача до суду надійшла заява про закриття провадження по справі, до якої останнім надано докази про сплату заборгованості за кредитним договором №IS KP 1062638 B1 від 14.12.2020 року.

01.12.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» Самойлюка Дмитра Геннадійовича, в якій останній просить суд закрити провадження по цивільній справі №947/36725/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а також повернути позивачеві сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування поданої заяви про закриття провадження по справі, представник позивача посилається на те, що відповідачем в добровільному порядку були задоволені вимоги позивача та сплачена сума заборгованості за кредитним договором №IS KP 1062638 B1 від 14.12.2020 року у заявленому до стягнення розмірі, а відтак між сторонами відсутній спір, який слугував підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, за наслідком чого наявні підстави для закриття провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У судове засідання призначене на 27.11.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Представником позивача одночасно з позовом подано до суду заяву про розгляд справи без участі.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак у заяві про закриття провадження по спарві просив суд здійснити її розгляд за його відсутності.

Приймаючи викладене та у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України, судом було ухвалено провести розгляд заяви позивача про закриття провадження у справі за відсутності сторін по справі у судовому засіданні 27.11.2025 року.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши подану до суду заяву та матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вказана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2021 року по справі № 638/3792/20.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що між сторонами в даній справі виник спір за наслідком невиконання відповідачем ОСОБА_1 , свого зобов`язання за кредитним договором №IS KP 1062638 B1 від 14.12.2020 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03.09.2025 року становить у загальному у розмірі 8807 гривень 01 копійка.

Дані обставини слугували підставою для звернення позивача 29.09.2025 року до суду з даним позовом, провадження за яким відкрито 22.10.2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 22.10.2025 року в електронному вигляді було отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 22.10.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

З наданої відповідачем до суду платіжної інструкції №6Х10-ВЕХР-2Т93-791Х від 08.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено на рахунок позивача грошові кошти в сумі 10000,00 грн.

Позивачем визнано особисто, що відповідачем спірна сума заборгованості за даною справою була відшкодована в добровільному порядку.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що відповідачем після звернення позивача до суду з даним позовом, були вчинені дії з задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» шляхом добровільної сплати заборгованості у розмірі заявленому до стягнення за даним позовом.

Отже, предмет спору у заявленому до стягнення розміру заборгованості за даним позовом вичерпаний за наслідком здійснених відповідачем дій, що виключає наявність предмету спору станом на час розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає наявними підстави для закриття провадження в цій справі з підстав відсутності предмету спору.

Частиною 2 статті 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Приймаючи викладене та особисто визнані позивачем вказані обставини, суд вважає встановленим, що за наслідком погашення відповідачем в добровільному порядку спірної заборгованості, в даній справі відсутній спір між сторонами у справі.

За наслідком чого, суд вважає наявними підстави для закриття провадження у даній справі на підставі положень пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, а саме у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем під час пред`явлення позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3007 від 19.09.2025 року.

Щодо заявленої позивачем у клопотанні про закриття провадження у справі вимоги про повернення сплаченого ним судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до положень ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, згідно з положеннями статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, з аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що компенсація позивачеві сплаченого останнім судового збору під час пред`явлення позову до суду шляхом їх стягнення з відповідача чи шляхом повернення позивачеві сплаченої суми судового збору з державного бюджету, має наслідком від підстав закриття провадження у справі передбачених ч.1 ст. 255 ЦПК України, та в залежності від процесуальної поведінки відповідача та обставин, чи мало місце задоволення відповідачем вимог позивача саме внаслідок відповідного позову позивачем до суду.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження відшкодування позивачеві витрат зі сплаченого останнім судового збору в сумі 2422,40 грн., за даним пред`явленим позовом.

Приймаючи викладене, виходячи зі встановлених судом обставин, що добровільне виконання відповідачем задоволення вимог позивача мало місце після звернення позивача до суду з відповідним позовом, за наслідком чого позивач не підтримує своїх вимог, суд вважає у відповідності до положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України відсутніми підстави для повернення позивачеві сплаченого ним судового збору з державного бюджету, та в порядку вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування понесених останнім витрат зі сплаченого судового збору за пред`явлення даного позову - 2422,40 грн.

Керуючись ст. 141, 142, п.2 ч.1 ст.255, 352-354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» Самойлюка Дмитра Геннадійовича про закриття провадження про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі №947/36725/25 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Роз`яснити сторонам по справі, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» () у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.