Провадження № 2/537/1364/2025
Справа № 537/3567/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судових засідань Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» Тараненко А.І. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №00-9825300 від 21.06.2024 року в розмірі 13 157 грн. 25 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при зверненні до суду в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп.

Вимоги позову мотивовані тим, що 21.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору, відповідно до якого останній отримав кредит шляхом без готівкового зарахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 6 000 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_1 хх-хххх-1008. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Представник позивача зазначає, що 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №17122024. За умовами вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, зокрема, до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 13 157 грн. 25 коп.

Окрім того, 02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №020425-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 13 157 грн. 25 коп.

Представник позивача зазначає, що відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, у зв`язку із чим у нього утворилась прострочена заборгованість, на підставі чого позивач і вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликлом) сторін, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позову, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно наданої суду заяви, просив суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав частково, а саме в частині тіла кредиту в розмірі 6 000 грн. 00 коп., при ухваленні рішення просив суд врахувати обставину, що він є діючим військовослужбовцем ЗСУ, який виконує бойові завдання, а також заперечував проти позовних вимог в частині стягнення з нього на користь позивача витрат, понесених останнім на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7 000 грн. 00 коп., вважаючи її завищеною, просив зменшити дану суму до 2 000 грн. 00 коп. Також відповідач просив суд стягнути з нього 50% суми сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку відповідача, висловлену у відповідній письмовій заяві, приходить до наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №00-9825300, відповідно до пункту 1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Згідно пункту 1.2 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024, сума ліміту кредитної лінії складає 6 000 грн. 00 коп., тип кредиту кредитна лінія (безвідклична).

Згідно пункту 1.3 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024, строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування 16.06.2025.

Відповідно до пункту 1.4 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024, позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме 16.07.2024, та кожний 25 день після цієї дати протягом строку кредитування.

Пунктом 1.5 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 передбачений тип процентної ставки фіксована, та відповідно до умов пункту 1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка складає 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункту 1.3 цього Договору.

Згідно пункту 1.6 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024, кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00 % від суми кредиту, що складає 900 грн. 00 коп., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3,5 цього Договору.

Відповідно до умов пунктів 4.3.1, 4.3.6 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024, відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором, виконувати інші обов`язки, передбаченні чинним законодавством та цим Договором.

Вказані умови кредитування зазначені також у Паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Додатком №1 до Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 є відповідний Графік платежів, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається зі змісту Розділу 2 Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024, вказаний договір укладений в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленням з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За таких обставин суд вважає, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, та вважає доведеною обставину укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Макс Кредит» Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 в електронній формі.

Обставина перерахування коштів в розмірі 6 000 грн. 00 коп. на рахунок відповідача ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 20.12.2024 за вих.. №1387/12 та додатком до неї, а також повідомленням АТ «Укрсиббанк» від 22.07.2025 за вих.. №31-4-01/07-2589-БТ та витягом з виписки по рахунку НОМЕР_2 , наданих на виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07.07.2025, за змістом яких згідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 , до якого емітовано НОМЕР_3 за період з 21.06.2024 по 26.06.2024 наявні зарахування коштів на суму 6 000 грн. 00 коп.

Згідно наданої представником позивача виписки з особового рахунку за Кредитним договором №00-9825300 від 21.06.2024, відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого допустив заборгованість перед кредитодавцем в розмірі 13 157 грн. 25 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 900 грн. 00 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 6 257 грн. 25 коп.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, з урахуванням обставини підтвердження відповідачем факту наявності в нього боргу перед позивачем, що вбачається з письмових пояснень останнього, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання ОСОБА_1 свого зобов`язання, що випливає з кредитного договору.

Вирішуючи питання щодо суми боргу, яка підлягає до стягнення з відповідача, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в складі ЗСУ з 14.08.2024, що підтверджується: змістом військового квитка серії НОМЕР_4 ; довідкою, виданою 14.05.2025 командиром ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_2 за вих..№1645/6/2555; довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої 01.07.2025 за вих..№1645/6/3538 командиром ВЧ НОМЕР_5 ОСОБА_2 .

Тобто, із наданим вище документів вбачається факт, що відповідач як військовослужбовець ЗСУ з 14.08.2024 бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період воєнного стану.

Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає неправомірним нарахування кредитором відсотків за користування кредитом, починаючи з 14.08.2024, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування до укладеного з відповідачем Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом, у зв`язку із чим сума відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, становить 4 860 грн. 00 коп.

Згідно наявних письмових матеріалів справи, 17.12.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, за умовами пункту 2.1 в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Згідно пункту 2.2 Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до Реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 00-9825300 від 21.06.2024, сума боргу 13 157 грн. 25 коп.

Окрім того, 02.04.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №020425-У, відповідно до умов пункту 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 1.2 Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до Реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 00-9825300 від 21.06.2024, сума боргу 13 157 грн. 25 коп.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу до ТОВ «Юніт Капітал» прав вимоги до боржників про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказаними у відповідних Реєстрах боржників, зокрема до ОСОБА_1 .

З урахування зазначених вище обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», а саме вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Договору кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 у розмірі тіла кредиту 6 000 грн. 00 коп., комісії за надання кредиту в розмірі 900 грн. 00 коп., та процентів за користування кредитом в розмірі 4 860 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025; додаткову угоду №1 №9 до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025; акт прийому передачі наданих послуг від 07.04.2025.

Відповідно до змісту акту прийому передачі наданих послуг від 07.04.2025, вартість наданих адвокатом послуг за Договором про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 щодо супроводження позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 становить 7 000 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_1 заявив про завищення та непропорційність розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, та визнає витрати на правничу допомогу частково, а саме в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

За викладених вище обставин, з урахування того, що справа не є складною, не потребувала від правника значних зусиль та часу, існує усталена судова практика у справах зазначеної категорії, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані представником позивача письмові докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, суд із врахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат, понесених останнім на оплату правничої допомоги, в розмірі 2 000 грн 00 коп.

З урахуванням вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом позову на суму 11 760 грн. 00 коп., що становить 89,66 % від заявленої суми позову 13 157 грн. 25 коп., до стягнення з відповідача підлягають витрати з оплати судового збору в розмірі 2 171 грн. 92 коп.

Оскільки відповідач як військовослужбовець, який виконує службові обов`язки, звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» 3674-VI від 08.07.2011, судовий збір в розмірі 2 171 грн. 92 коп. компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 634, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податників НОМЕР_6 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (, адреса: 01024, місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок 4 А, офіс 10) заборгованість за Договором кредитної лінії №00-9825300 від 21.06.2024 в розмірі 11 760 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податників НОМЕР_6 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (, адреса: 01024, місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок 4 А, офіс 10) витрати, понесені позивачем на оплату правничої допомоги, в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - відмовити.

Компенсувати судовий збір у розмірі 2 171 (дві тисячі сто сімдесят одна) грн. 92 коп. за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Діана Олександрівна Зоріна