Справа № 347/1820/25
Провадження № 2/347/981/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 455266847 на суму 12 000 грн. Кредитний договір був укладений у вигляді електронного документа, підписаного Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7WB24.

До укладення Кредитного договору Відповідач, маючи намір отримати кредит, самостійно зареєструвався на офіційному вебсайті Первісного кредитора, створив особистий кабінет, заповнив заявку на отримання кредиту, вказавши свої персональні дані, пройшов верифікацію, ознайомився з офертою, індивідуальними умовами Кредитного договору та Правилами надання кредиту. Після цього він отримав одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору. Отже, Відповідач ініціював укладення цього договору, який був оформлений через вебсайт Первісного кредитора.

Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 12 000 грн 30 липня 2021 року шляхом перерахування на вказану Відповідачем банківську картку. Цей факт підтверджується платіжним дорученням. Для додаткового підтвердження позивачем були надані докази отримання Відповідачем зазначених коштів, а також адвокатський запит для перевірки належності картки та підтвердження проведених транзакцій.

Згодом, відповідно до договору факторингу, право вимоги за Кредитним договором було передано від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», потім до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», і, в кінцевому підсумку, до Позивача. Всі відповідні документи, включаючи реєстри прав вимоги, акти прийому-передачі та інші підтвердження, були долучені до позовної заяви.

Оскільки Відповідач не виконав зобов`язання по поверненню кредиту в зазначені строки, сума заборгованості збільшилася через нараховані відсотки та пеню, що передбачено умовами Кредитного договору. На момент подання позову загальна сума заборгованості Відповідача становить 10 809,06 грн, з яких 5 959,78 грн заборгованість за основним боргом, а 4 849,28 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом. Для підтвердження суми боргу суду були надані відповідні розрахунки та виписки з особового рахунку.

Позивач також зазначає, що Відповідач був неодноразово письмово попереджений про необхідність виконання зобов`язань за Кредитним договором, проте не здійснив належних виплат. Додатково, позивач вказує на те, що у разі непогашення заборгованості в добровільному порядку, вони будуть вимушені звернутися до судових органів для стягнення зазначеної суми заборгованості, що призведе до додаткових витрат для Відповідача.

Позивач просить суд задовольнити позовну заяву, стягнути з Відповідача зазначену суму заборгованості, що складається з основної суми кредиту та нарахованих відсотків, а також витрати, пов`язані з веденням судового процесу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у тексті позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам процесуального закону та дає суду підстави здійснювати розгляд без участі позивача.

Відповідач, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, долученим до матеріалів справи. Незважаючи на це, Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, письмових клопотань та відзиву на позовну заяву не подав, що свідчить про невикористання ним процесуальних прав, передбачених ЦПК України.

За таких обставин суд, керуючись положеннями статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому наявні правові підстави для ухвалення заочного рішення на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно до вимог статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, 04 грудня 2025 року Косівським районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи, про що сторони були повідомлені у встановленому порядку.

Дослідивши письмові докази, подані позивачем, та оцінюючи їх у сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та правову оцінку наданих доказів.

З урахуванням поданих позивачем та долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що 30 липня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Первісний кредитор) та ОСОБА_2 (далі Відповідач) було укладено кредитний договір № 455266847 на суму 12 000 грн. Факт укладення Кредитного договору підтверджується копією електронного договору, поданою позивачем (а.с.20-24), а також технічною інформацією про його підписання Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7WB24.

Як убачається з витягу з інформаційної системи Первісного кредитора та з технічної довідки, Відповідач самостійно здійснив реєстрацію в особистому кабінеті на офіційному вебсайті кредитора, заповнив електронну заявку на отримання кредиту, надав свої персональні дані, пройшов процедуру верифікації особи та підтвердив ознайомлення з умовами договору, включно з офертою, індивідуальними умовами кредитування та Правилами надання кредитів. Додані докази підтверджують, що Відповідачу було надіслано одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого він підписав Кредитний договір. Це свідчить про усвідомлені та цілеспрямовані дії Відповідача щодо укладення договору в електронній формі.

Факт надання кредитних коштів підтверджується копією платіжного доручення від 30 липня 2021 року, де зафіксовано перерахування 12 000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , зазначену Відповідачем у заявці. Додатково підтвердженням цього є відповідь на адвокатський запит щодо належності зазначеної банківської картки Відповідачу та підтвердження здійсненої транзакції. Ці документи однозначно свідчать про отримання Відповідачем кредитних коштів у повному обсязі.

Передача права вимоги за Кредитним договором належним чином підтверджується наданими позивачем копіями договорів факторингу, реєстрами переданих прав вимоги та актами приймання-передачі. У вказаних документах простежується послідовність переходу права вимоги: від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», далі до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а згодом до позивача.

Так, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01 та на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр боржників за № 10 від 31.07.2023 року до Договору факторингу 2 за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.

Усі ці документи були долучені до позовної заяви та досліджені судом, що підтверджує правонаступництво позивача.

З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку Відповідача встановлено, що Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків у визначені договором строки. У зв`язку з цим позивачем обґрунтовано нараховано заборгованість у розмірі 10 809,06 грн, з яких 5 959,78 грн становить основний борг, а 4 849,28 грн заборгованість за нарахованими відсотками згідно з умовами Кредитного договору.

Таким чином, надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення та виконання Кредитного договору в частині надання коштів, факт переходу права вимоги до позивача, а також наявність заборгованості Відповідача у зазначеному розмірі.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.

Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована така оферта, забезпечується безперешкодний доступ до відповідних документів.

Включення таких умов не може бути підставою для визнання правочину недійсним, якщо сторони мали змогу з ними ознайомитися.

Відповідно до статті 12 зазначеного Закону, підписання електронного правочину може здійснюватися, зокрема, шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий підпис має юридичну силу та забезпечує ідентифікацію особи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором становить алфавітно-цифрову комбінацію, надіслану стороною для підтвердження акцепту оферти.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний підпис чи електронна печатка не можуть бути визнані недійсними лише через їх електронну форму.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статті 626, 628 ЦК України визначають, що договором є домовленість сторін, а його змістом є погоджені умови.

Частина 1 статті 638 ЦК України визначає істотні умови договору, а абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, суд доходить висновку, що кредитний договір № 455266847 від 30.07.2021, укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 , оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора MNV7WB24, є таким, що відповідає вимогам закону, а його укладення належним чином підтверджене поданими доказами.

Належним чином підтверджено також факт надання Відповідачу кредитних коштів у сумі 12 000 грн шляхом їх перерахування на банківську картку, що належить ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням та відповіддю на адвокатський запит.

Подальше відступлення права грошової вимоги від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», потім до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а надалі до ТОВ «ФК ЕЙС», підтверджується наданими договорами факторингу, реєстрами прав вимоги та актами приймання-передачі. Відповідно до статті 1082 ЦК України, Боржник зобов`язаний здійснювати платежі новому кредитору після отримання повідомлення про відступлення права вимоги. Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був повідомлений про зміну кредитора, однак жодних платежів не здійснив.

Умовами кредитного договору передбачено обов`язок Позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Однак Відповідач свої зобов`язання не виконав, що спричинило виникнення заборгованості.

Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості Відповідача становить 10 809,06 грн, з яких: 5 959,78 грн основна сума боргу; 4 849,28 грн заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до умов договору.

Докази, подані позивачем (розрахунок заборгованості, виписка з особового рахунку), підтверджують зазначені суми, а також факт відсутності будь-яких оплат зі сторони Відповідача після відступлення права вимоги.

Суд встановив, що Відповідач, попри направлення на його адресу повідомлень, не виконав жодного платежу на користь ні первісного кредитора, ні наступних кредиторів, у тому числі ТОВ «ФК ЕЙС», що свідчить про порушення статей 526, 599, 611, 1054, 1049 ЦК України.

У зв`язку з цим позовні вимоги ТОВ «ФК ЕЙС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо заявленої суми основної заборгованості та відсотків.

Разом з тим представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Однак, з урахуванням характеру справи, яка відповідно до ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 та п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розглядається як малозначна у порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про явну неспівмірність таких витрат. Враховуючи обсяг та складність наданих адвокатом послуг, суд визначає розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню, у сумі 2 000 грн, що відповідає вимогам частини 4 статті 137 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з Відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Ураховуючи викладене, а також керуючись статтями 526, 530, 599, 611, 625, 10481050, 1054 ЦК України, та статтями 263265, 268, 280282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ідентифікаційний код юридичної особи в , заборгованість за Кредитним договором № 455266847 від 30.07.2021 у розмірі 10 809,06 грн (десять тисяч вісімсот дев`ять гривень 06 копійок), а також: 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) у відшкодування сплаченого судового збору та 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк