Справа №: 343/2119/25
Провадження №: 2/343/1112/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря судового засідання Лукань О.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Кобилинець Т.В. 29.10.2025 звернулася в Долинський районний суд Івано-Франківської області із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с.1-4).

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка поступила в Долинський районний суд 25.11.2025 до початку підготовчого судового засідання (а.с.21), представник позивачки просить ухвалити рішення, яким:

розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16 травня 2023 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 ;

прізвище після розірвання шлюбу не змінювати - залишити " ОСОБА_4 ";

судові витрати залишити за позивачкою.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 16.05.2023 уклала шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис №100.

Під час спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син- ОСОБА_3 .

Протягом останнього часу стосунки між позивачкою та відповідачем погіршились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб - носить лише формальний характер.

Спроби примиритися свого результату не принесли. Останнє спілкування з відповідачем виявилося безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування.

Позивачка вважає, що оскільки їхній з відповідачем шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні.

Позивачка піклується про свого сина, старається забезпечити усім необхідним і дбає про його благополуччя. На даний час вона створила для нього всі умови для комфорту та намагається уберегти від будь-яких можливих негативних наслідків, які можуть виникнути після розірвання шлюбу. Також вона намагається докласти максимум зусиль, щоб син відчував опіку обох батьків.

Враховуючи той факт, що дитина постійно проживає з позивачкою, то після розірвання шлюбу син залишається проживати з нею, так як на думку позивачки , це відповідатиме його інтересам (а.с.1-4).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025, цивільна справа № 343/2119/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.15).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/2119/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Призначено підготовче судове засідання на 25 листопада 2025 року. Визначено відповідачу п?ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.18).

25.11.2025 від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В. на адресу суду поступила заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою представник позивачки просить зменшити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача, оскільки сторони в цій частині дійшли згоди та домовились щодо розміру та порядку сплати аліментів відповідачем в добровільному порядку. З наведених підстав просить суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, а решта позовних вимог залишити без змін (а.с.21).

Підготовче судове засідання відкладено на 05.12.2025.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №117628 від 28.10.2025 а.с.13) в підготовче судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, про що свідчить розписка (а.с.23).

Представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В. 05.12.2025 подала в Долинський районний суд заяву, згідно якої, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, просить прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Всі докази ними подано, клопотань немає. Просить розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання на повторний виклик не з`явився, хоча про час та місце його проведення був належним чином повідомлений судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.24-25) та надсилання рекомендованої кореспонденції за адресою його реєстрації АДРЕСА_1 (а.с.17), яка ним отримана 13.11.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20). В Долинський районний суд 05.12.2025, електронною поштою, поступила заява, згідно з якою відповідач ОСОБА_2 просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб. Таке рішення відповідатиме їх інтересам та визначення місця проживання дитини з мамою, відповідатиме інтересам дитини. Не застосовувати строк на примирення, оскільки примирення між ними неможливе (а.с.26) .

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, не суперечать Закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з урахуваня

зменшення позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.05.2023 (а.с.10) свідчить про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 16 травня 2023 року був укладений шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №100. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " ОСОБА_4 ", дружини " ОСОБА_4 ".

Від спільного проживання у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 12.07.2025 а.с.12).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Позивачка та відповідач не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, їх сім`я розпалася.

Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Вирішуючи вимогу позивачки про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Суд, враховуючи вік малолітньої дитини ОСОБА_3 , те, що дитина фактично проживає разом з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що після розірвання шлюбу малолітнього сина сторін по справі ОСОБА_6 слід залишити із позивачкою.

Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_4 " їй не змінювати, що відповідно до ст. 113 СК України, є її правом.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з урахуванням зменшених позовних вимог задоволити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити без змін.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

При цьому, суд враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №1.375768061.1 від 28.10.2025 (а.с. 5), однак у позовній заяві просить вказані витрати залишити за нею, що є її правом.

На підставі викладеного, ст. ст. 24,56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, суд-

У Х В А Л И В:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 травня 2023 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №100- розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителька: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель: АДРЕСА_3 .

Суддя Долинського районного суду В. Тураш