Справа № 207/1452/25
Провадження № 2/188/1759/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Сахно А.А.

справа №207/1452/25

позивач ОСОБА_1

відповідач: Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області

про визнання права приватної власності

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що все життя він разом із сім`єю проживав в Луганській області, але після 24.02.2022 року у зв`язку із початком військової агресії РФ проти народу України вони всією сім`єю були вимушені покинути свої домівки га переїхати в більш безпечну частину країни подалі від лінії фронту. Наразі житло в якому вони проживали перебуває у власності позивача на підставі договору купівлі - продажу квартири від 25.09.2001 року серія АЕЕ № 133602.

Квартира знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Підтвердженням права власності позивача на цю квартиру є наявні оригінали документів а саме: Договір купівлі-продажу квартири від 25.09.2001 року із відміткою про право приватної власності Лисичанського ДМКП «БТІ» від 02.10.2001 року в № 931; Технічний паспорт від 01.10.2001№ 15846 року; домова книга від 25.06.1994 року.

З метою реалізації прав Позивачів на компенсацію за втрачене майно або отримання житла від держави, Позивач намагався внести відомості про руйнування свого житла в додаток «ДІЯ» втрачене майно, але при вчиненні цих дій стало відомо що вищевказана квартира не зазначена в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

08.10.2024 року Позивачі звернулись із заявою щодо внесення житла в реєстр прав на нерухоме майно до Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно КМР Дніпропетровської області . 18.02.2025 року було отримано відмову у внесенні відомостей до державного реєстру права на нерухоме майно № 77306798

У відмові будо вказано , що державний реєстратор зробив запит до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про підтвердження набуття права власності позивачем. На що Лисичанська військова адміністрація відповіла, що зберігання реєстраційних справ здійснювалось у паперовому форматі і вивезені не були. Наразі адміністрація не може надати потрібні данні у зв`язку із неможливістю їх вивезення.

Без внесення відомостей в реєстр прав на нерухоме майно Позивачі не зможуть реалізувати своє законне право на компенсацію за втрачене житло.

Позивач не може розпоряджатися своїм майном та не має можливості отримати відповідну компенсацію за пошкодження свого нерухомого майна, що порушує його право власності.

Просить суд визнати за нею право власності на належну їй квартиру.

В судове засідання сторона позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Сторона відповідача про розгляд справи належним чином повідомлена, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність .

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.09.2001 року за реєстраційним №61 засвідченого приватним нотаріусом квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перейшла у приватну власність позивача.

Технічним паспортом , справа №15846 та Домовою книгою для прописки підтверджується, що позивач разом з родиною був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,а

також право власності позивача на квартиру за зазначеною адресою.

Відповідно до паспорту та довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, позивач є внутрішньо переміщеною особою.

Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №77306798 від 18.02.2025 року позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що обов`язки по зберіганню реєстраційних справ щодо об`єктів нерухомого майна, права на які виникли та зареєстровані до 1 січня 2013 року, були покладені Лисичанською міською радою на комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації». Такі справи до 24.02.2022 оцифровані не були, зберігалися у приміщенні ЛКП «БТІ» у паперовій формі та до моменту окупації 03 липня 2022 року з міста Лисичанська евакуйовані не були, само підприємство не релоковане, діяльності на підконтрольній Україні території не провадить. Таким чином, на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 1 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в місті Лисичанськ Луганської області. У зв`язку з чим провести державну реєстрацію права власності не надається можливим.

Подані реєстратору документи не дають змоги встановити набуття, зміну, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, відповідно до наданих доказів, позивач придбав квартиру перебуваючи у шлюбі.

Відповідно до положень ст.60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Підтвердження права власності на зруйноване майно необхідно позивачам для отримання матеріального відшкодування від держави.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 20.22року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст..328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до положень ст.60 СК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна