Справа № 724/4357/25
Провадження № 2-з/724/9/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 грудня 2025 року м. Хотин

Суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Єфтеньєв О. Г., розглянувши заяву адвоката Боднарюка Віталія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2025 року до Хотинського районного суду надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

Разом із позовною заявою представник позивача адвокат Боднарюк В. І. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316 CDI, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь які дії щодо розпорядження даного транспортного засобу.

В обґрунтування заяви, представник позивача посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи із 2010 року по 2025 рік, який в подальшому було розірвано рішенням Хотинського районного суду від 15 жовтня 2025 року. При цьому, за час перебування в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя у вересні 2024 року було придбано автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, який 14.09.2024 року був оформлений на ім`я ОСОБА_2 .

Зазначає, що оскільки шлюб між сторонами на даний час вже розірвано, й жодних відносин вони не підтримують, а спірний автомобіль зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 , хоча 1/2 автомобіля належить також позивачу на праві спільної часткової власності, він звернувся до відповідачки із усним проханням сплатити грошову компенсацію, від сплати компенсації відповідачка категорично відмовляється, ігноруючи будь-які пропозиції позивача ОСОБА_1 . При цьому, 03 грудня 2025 року позивачем було виявлено оголошення про продаж вищевказаного автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, яке розмістила відповідач ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 має намір якнайшвидше відчужити належний їй транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши та дослідивши заяву про забезпечення позову, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Пункт 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). При вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Судом встановлено, що подана заява про забезпечення позову мотивована наявною загрозою настання обставин, що можуть унеможливити виконання рішення суду у цій справі в разі задоволення позовних вимог та істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача.

При вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, серед іншого, підлягають встановленню наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проаналізувавши доводи та обґрунтування, викладені в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір з приводу поділу майна подружжя та стягнення грошової компенсації, у зв`язку з чим, враховуючи предмет позову, є підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача просить накласти арешт на транспортний засіб, належний відповідачу, та заборонити їй вчиняти будь які дії щодо розпорядження даним транспортним засобом.

Зважаючи на викладені представником позивача доводи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд у постанові №643/12369/19 від 19.02.2021 року зауважує, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову. Заборона на відчуження житлового будинку з надвірними будівлями, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності відповідача.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно, представником позивача не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном, що на думку суду є невідповідним заходом, тому у даній вимозі слід відмовити.

Забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь які дії щодо розпорядження транспортним засобом, тобто задоволення заяви частково, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заборона ОСОБА_2 вчиняти будь які дії щодо розпорядження транспортним засобом марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316 CDI, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , в достатній мірі буде обґрунтоване необхідністю забезпечення позову, такі підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, існує реальна загроза того, що невжиття такого заходу може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову та відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін. В іншій частині заяви слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю даної вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Боднарюка Віталія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) вчиняти будь які дії щодо розпорядження транспортним засобом марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 316 CDI, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Копію цієї ухвали направити заявнику, його представнику, а після її виконання ОСОБА_2 .

Копію ухвали для негайного виконання надіслати до Хотинського відділу Державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області (адреса: 60000, Чернівецька область, м. Хотин. вул. Свято-Покровська, буд. 54).

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Попередити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Ухвала підписана без її проголошення та набрала законної сили з моменту її підписання суддею. Дата постановлення ухвали є датою складання повного тексту ухвали та датою її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 грудня 2025 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ