Провадження № 2/582/58/25
Справа № 582/315/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Жмурченка В. Д., за участю секретаря Коваль В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Недригайлів за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача Грицик Г. О. звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірним та скасувати наказ Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" № 38 від 27.12.2024 "Про оголошення догани" стосовно головного інженера ОСОБА_1 за невиконання наказу № 34 від 12.12.2024.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з червня 2021 року ОСОБА_1 працює на посаді головного інженера КП «Недригайлівводосервіс». Відповідно до наказу КП «Недригайлівводосервіс» № 34 від 12.12.2024 наказано головному інженеру ОСОБА_1 скласти звітність про рух, залишки матеріальних цінностей та інших предметів станом на 01.12.2024, в термін до 16.12.2024. Разом з тим, інформацією про рух матеріальних цінностей ОСОБА_1 не володіє, будь які матеріальні цінності та «інші предмети» ніколи не отримував, не підписував жодних документів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а посадові обов`язки головного інженера КП «Недригайлівводосервіс» не передбачають повноважень будь-якої матеріальні відповідальності за відповідні матеріальні активи, які визначені індивідуальними ознаками та мають відповідну реєстрацію (інвентаризаію) на підприємстві. Всупереч цьому відповідачем видано наказ № 38 від 27.12.2024 "Про оголошення догани" стосовно головного інженера ОСОБА_1 за невиконання наказу № 34 від 12.12.2024. Із вказаним наказом не погоджується та вважає його неправомірним, оскільки ОСОБА_1 не порушував трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконував свої посадові обов`язки, визначені посадовою інструкцією.

02.04.2025 від представника відповідача КП «Недригайлівводосервіс», адвоката Ганенка О. С., надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 свідомо порушував трудову дисципліну та у його діях наявна вина, оскільки невиконання головним інженером наказу директора КП «Недригайлівводосервіс» № 34 від 12.12.2024 про складення звітності по руху та залишків матеріальних цінностей являється порушенням трудової дисципліни, так як всі накази керівництва підприємства є обов`язковими до виконання Канівцем Ю. Г. Це повністю узгоджується із посадовою інструкцією головного інженера КП «Недригайлівводосервіс». Тому підстав для скасування наказу Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" № 38 від 27.12.2024 "Про оголошення догани" стосовно головного інженера ОСОБА_1 за невиконання наказу № 34 від 12.12.2024, не має.

05.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він вказує, що у відзиві жодним чином не доведено, що у відповідача існували достатні й об`єктивні підстави для винесення спірного наказу стосовно ОСОБА_1 . Просив задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Грицик Г. О. свої вимоги підтримали в повному обсязі та просилии їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

У судовому засіданні представник відповідача КП «Недригайлівводосервіс», адвокат Ганненко О. С., позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та присив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з червня 2021 року працює на посаді головного інженера КП «Недригайлівводосервіс».

Наказом КП «Недригайлівводосервіс» № 34 від 12.12.2024 наказано головному інженеру ОСОБА_1 скласти звітність про рух, залишки матеріальних цінностей та інших предметів станом на 01.12.2024, в термін до 16.12.2024 (а.с. 6).

Із копії доповідної записки бухгалтера КП «Недригайлівводосервіс» від 17.12.2024 слідує, що остання довела до відома директора підприємства про те, що ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з наказом КП «Недригайлівводосервіс» № 34 від 12.12.2024, його не виконав, станом на 17.12.2024 звіти не здав (а.с. 36).

Директором КП «Недригайлівводосервіс» Глущенком С. А. видано наказ «Про проведення службового розслідування» від 19.12.2024 № 37, відповідно до якого наказано провести службове розслідування щодо обставин невиконання наказу підприємства № 34 від 12.12.2024, з метою встановлення причин порушення, та можливих наслідків (а. с. 41).

26.12.2024 комісією з проведення службового розслідування видано Акт про результати проведення службового розслідування стосовно невиконання наказу № 34 від 12.12.2024.

Так, згідно висновку комісії: дії головного інженера КП «Недригайлівводосервіс» ОСОБА_1 , є порушення КЗпП України, а саме ст. 139, згідно якої працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця. Рекомендується притягти до дисциплінарної відповідальності головного інженера КП «недригайлівводосервіс» ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 147 КЗпП України (а. с. 15-16).

Наказом КП «Недригайлівводосервіс» № 38 від 27.12.2024 оголошено догану головному інженеру ОСОБА_1 за невиконання наказу № 34 від 12.12.2024. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути наслідки порушення до 06.01.2025 (а.с. 7, 45).

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він у листопаді 2024 року був призначений на посаду директора КП «Недригайлівводосервіс» і їм на підприємстві необхідно було провести інвентаризацію для того щоб він зміг прийняти матеріали та основні засоби підприємства. Однак на момент проведення інвентаризації не було складено звітність про рух, залишки матеріальних цінностей та інших предметів, що в свою чергу перешкоджало завершенню інвентаризації. Від бухгалтера він дізнався, що таку звітність складає головний інженер ОСОБА_1 . Внаслідок чого ним було видано наказ № 34 від 12.12.2024, яким наказано головному інженеру ОСОБА_1 скласти звітність про рух, залишки матеріальних цінностей та інших предметів станом на 01.12.2024, в термін до 16.12.2024. Від ознайомлення з даним наказом ОСОБА_1 відмовився. Потім бухгалтер надала на його ім`я доповідну записку на ОСОБА_1 у якому зазначила, що не має змоги завершити інвентаризацію, оскільки головний інженер не склав звіти та не збирається цього робити. Надалі ним було видано наказ про проведення службового розслідування за результатами якого головному інженеру ОСОБА_1 було оголошено догану. Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 неодноразово пропонували надати письмові пояснення з цього приводу, однак він від цього відмовився. Підтвердив, що договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з головним інженером ОСОБА_1 не укладався.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які працюють у КП «Недригайлівводосервіс» та входили до складу комісії щодо проведення службового розслідування про обставини невиконання наказу підприємства № 34 від 12.12.2024, пояснили суду, що раніше протягом чотирьох років ОСОБА_1 складав звітність про рух, залишки матеріальних цінностей та інших предметів, а коли змінилося керівництво підприємства, то останній відмовився виконувати цю ділянку роботи. Зазначили, що під час проведення службового розслідування вони обговорили ситуацію яка склалася, не досліджуючи а ні посадові інструкції працівників КП «Недригайлівводосервіс», а ні будь які інші документи, дійши висновку про порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 . Договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з працівниками КП «Недригайлівводосервіс» взагалі не укладалися. Також свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заперечували, що складання звітності про рух, залишки матеріальних цінностей, а також паливно-мастильних матеріалів відноситься до обов`язків бухгалтерії.

Згідно з ч. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

Згідно із статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Догана - це захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Він полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, які спричиняють для порушника певні негативні наслідки.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність.

Притягувати працівника до дисциплінарної відповідальності є правом, а не обов`язком роботодавця. Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до працівників у випадку порушення ними трудової дисципліни, зазначено у статті 147 КЗпП. Таким заходом може бути або догана, або звільнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, керівництво повинно навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком.

Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.

Таким чином, керівник підприємства має право застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку. Тобто, не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

22 липня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/9493/17 зробив наступні висновки. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлено вину як одну із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівника не може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно виявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

За результатами розгляду справи суд доходить висновку про те, що оскаржувані накази не містять сукупності умов, що зазначив Верховний Суд у своїй постанові.

Оголошення ОСОБА_1 догани без встановлення його вини та наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на нього трудових обов`язків, без наведення суті порушення трудової дисципліни та невиконання посадових обов`язків, суперечить вимогам статті 147 КЗпП України.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

За приписами статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Працівник, незалежно від того, укладено з ним строковий чи безстроковий трудовий договір, а також від того, є він основним працівником чи сумісником, зобов`язаний виконувати роботу, визначену цим договором, з підляганням з внутрішньому трудовому розпорядкові (ст. 21 КЗпП), працювати сумлінно і чесно, вчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника (ст. 139 КЗпП). Порушення працівником трудової дисципліни, невиконання або неналежне виконання покладених на нього трудових обов`язків є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, і додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника.

Дисциплінарне стягнення буде правомірним, якщо порушення стосується пише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України.

У спірному наказі відсутнє конкретне посилання на порушення позивачем вимог посадової інструкції. При цьому, у посадовій інструкції головного інженера викладено усі посадові обов`язки ОСОБА_1 .

Так, згідно посадової інструкції головного інженера КП «Недригайлівводосервіс», а саме п. 1.2 визначено, що головний інженер підпорядковується безпосередньо директору.

Відповідно до п. 2.5 цієї інструкції головний інженер здійснює облік та паспортизацію об`єкта, веде документацію та вносить зміни.

Пунктом 2.10 інструкції визначено обов`язком головного інженера звітувати у Державне агенство водних ресурсів про використанняч води, форма № 2 ТП водгосп.

Тобто посадовою інструкцією головного інженера не передбачено обов`язок позивача звітувати про рух, залишки матеріальних цінностей та інших предметів підприємства. Натомість допитані у судовому засіданні свідки не заперечували, що дана звітність прямо передбачена посадовими обов`язками працівників бухгалтерії КП «Недригайлівводосервіс», а виконував цю роботу головний інженер ОСОБА_1 «за звичаєм».

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, передбачені законом, в тому числі надати докази.

Водночас доводи сторони позивача з приводу неправомірності наказу від 27.12.2024 № 38, стороною відповідача не спростовані. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, невиконання чи неналежне виконання працівником посадових обов`язків.

Інші наведені стороною відповідача доводи в обґрунтування своєї позиції та показання свідків не спростовують наведених висновків суду.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірним скасування наказу від 27.12.2024 № 38 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" про визнання протиправним та скасування наказу, - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати наказ Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" № 38 від 27.12.2024 "Про оголошення догани" стосовно головного інженера ОСОБА_1 за невиконання наказу № 34 від 12.12.2024.

Стягнути із Комунального Підприємства "Недригайлівводосервіс" (, 42100, Сумська область, Роменський район, селище Недригайлів, вул. Щебетунів, 10) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Повний текст рішення складено 20.11.2025.

Суддя : В. Д. Жмурченко