Провадження № 2/175/2523/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" грудня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Зубченка Б.С., представника позивача Демарчука М.В., представника відповідача Бурчака П.І., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди та франшизи,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (зміна назви суду на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» №4273-IX, який набув чинності 25 квітня 2025 року на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області) з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та франшизи.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначено, що 14.10.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota Land Cruiser Prado 150", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу "Opel Senator", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок зіткнення належний ОСОБА_3 автомобіль "Toyota Land Cruiser Prado 150", зазнав механічних пошкоджень, а потерпілій стороні було завдано матеріальної шкоди. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року по справі №175/4361/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з висновком експерта вартість відновлювального ремонту та розмір втрати товарної вартості автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado 150" становить 133 637,70 грн. При цьому страхова компанія «КРЕДО» виплатила лише 84594,56 грн страхового відшкодування, що не покриває повного розміру завданої шкоди. Відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_3 договору про відступлення права вимоги від 26.01.2022 року, позивач набув право вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування, пов`язаної з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 14.10.2021 року. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача непокриті збитки, зокрема, суму втрати товарної вартості автомобіля, суму франшизи, а також витрати на оплату послуг експерта.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення свого права 15.10.2021 року, а до суду звернувся 18.10.2024 року, тобто з пропуском загального строку позовної давності встановленого законом у три роки.

Позивачем була надана відповідь на відзив, згідно якого позивач зазначає, що ним не був пропущений строк позовної давності, оскільки його перебіг був зупинений на строк дії воєнного стану в державі. Крім того, позивач набув права звернення до суду з моменту укладення договору про відступлення права вимоги, а саме, з 27.01.2022 року.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник підтримали поданий відзив на позовну заяву та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14.10.2021 року о 19 год. 20 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Opel Senator» д.н.з. НОМЕР_2 в м. Підгородне, вул. Шосейна, в районі освітлювального стовпа № 13, перед початком та зміною напрямку руху ліворуч не переконався в безпеці та допустив зіткнення із транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий рухався у попутному напрямку з правого боку. В результаті даної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року у справі № 175/4361/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel Senator» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», що підтверджується страховим полісом серії ЕР №202869943, ліміт за шкоду майну встановлений у розмірі 130000,00 грн, франшиза 2 500,00 грн.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 26.10.2021 року встановлено, що представник ОСОБА_3 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» в якому зазначив, що 14.10.2021 року за участю водія ОСОБА_3 який керуючи автомобілем "Тoyota Land Cruiser Prado 150", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Шосейна в м. Підгородне, Дніпропетровська області, де в районі будинку № 13 отримав удар в ліву частину свого автомобіля від автомобіля "Opel Senator", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який виїжджаючи з прилеглої території, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу руху автомобіля "Тoyota Land Cruiser Prado 150", д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів.

26.10.2021 року представник ОСОБА_3 звернувся до голови правління Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з заявою, в якій просить здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.10.2021 року.

04.11.2021 року експертом ОСОБА_4 складено протокол огляду колісного транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно висновку судового експерта №2711/21 від 16.11.2021 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу автомобіль «Toyota LC Prado 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в наслідок Д.Т.П., складає: 84 907 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сім) грн. 06 коп., величина втрати товарної вартості становить 48 730 грн. 64 коп., загальна сума вартості матеріального збитку становить: 133 637 грн. 70 коп.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №54 від 24.11.2021 року вбачається, що на замовлення представника ОСОБА_3 виконавцем ФОП ОСОБА_2 були виконані роботи (послуги) щодо автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado 150", д.н.з. НОМЕР_1 на загальну вартість 85130,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №5578 від 19.01.2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» здійснило виплату страхового відшкодування згідно акту 3000028-1 на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у сумі 84594 грн 56 коп.

26.01.2022 року між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги, згідно умов якого кредитор передає, а новий кредитор набуває право вимоги щодо стягнення з ТДВ «СК «Кредо», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи) заборгованості в розмірі матеріального збитку (у т.ч. право вимоги по сплаті неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), який буде встановлений висновком незалежної судової експертизи проведеної на замовлення нового кредитора та який спричинено кредитору в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.10.2021 року в м. Підгородне, Дніпропетровська обл., вул Шосейна, в районі автомобільного стовпа № 13 за участі автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado 150", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Оpel Senator", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд звертає увагу на те, що положеннями ч. 1 ст. 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.

Відповідно до п. 2.4. Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 8.3. Методики визначено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини ВТВ.

За результатами проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 16.11.2021 року, загальний розмір матеріального збитку заподіяної власнику колісного транспортного засобу - автомобіль «Toyota LC Prado 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 133637 (сто тридцять тисячі шістсот тридцять сім) грн. 70 коп., що складається з вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством) у розмірі 84907 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот сім) грн. 06 коп., та втрати товарної вартості у розмірі 48730 грн. 64 коп.

Судом встановлено, що 19.01.2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у сумі 84594 грн 56 коп.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно положень п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 447/819/16-ц (провадження № 61-19129св19) з посиланням на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), вказав, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Позивач повинен був вимагати кошти за майнову шкоду зі страхової компанії, а у разі ліквідації такої - від МТСБУ. У разі недостатності ліміту цивільно-правової відповідальності страховика для страхової виплати, решту завданої і доведеної шкоди відшкодовує особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (ст.1194 ЦК України).

Під час судового розгляду судом встановлено, що згідно договору про відступлення права вимоги від 26.01.2022 року, ОСОБА_3 передав ФОП ОСОБА_2 належне йому право вимоги у зобов`язанні про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 14.10.2021 року, отже, відбулася заміна кредитора у вказаному зобов`язанні

Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З огляду на викладене, із ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 підлягає стягненню втрата товарної вартості у розмірі 48730 грн. 64 коп., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача франшизи, суд виходив з наступного.

Як вбачається з положень Закону України «Про страхування», франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

Згідно п.12.1.ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки відстрахової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 94 Закону України «Про страхування», договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. Уразі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка неперевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки вповному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Вид та розмір франшизи зазначаються у договорі страхування.

Судом встановлено, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір франшизи становить 2500 грн, у зв`язку з чим дана сума обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача.

Щодо застосування строків позовної давності, суд виходив з наступного.

Позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (стаття 256, частина перша статті 260, частина третя статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Порядок відліку позовної давності наведено в статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 14.10.2021 року, при цьому право вимоги до відповідача позивач набув 26.01.2022 року на підставі договору про відступлення права вимоги.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб.

У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє на даний час.

17 березня 2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану», яким було внесені зміни до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Продовження строків позовної давності в період дії карантину та воєнного стану є безумовним та автоматичним в силу закону, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21.

Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX, який набув чинності 04 вересня 2025 року, п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, було виключено.

Проте, станом на момент звернення до суду з цим позовом позивачем позовну давність пропущено не було.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №1ХС1-6СР4-7ТК9-811К від 11.10.2024 року, та сплачено надані експерті послуги щодо проведеної товарознавчої експертизи №2711/21, що підтверджується квитанцією від 16.11.2021 року.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати, пов`язані з оплатою послуг експерта у розмірі 1800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19,27,76 81, 89,141, 258, 263, 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та франшизи задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) суму втрати товарної вартості завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 48730 грн (сорок вісім тисяч сімсот тридцять гривень ) 64 коп. та франшизу у розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати, пов`язані з оплатою послуг експерта у розмірі 1800 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель