Провадження № 2/357/6374/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/10776610-СК_SB від 06 липня 2021 року у розмірі 93 890,53 грн. та судові витрати в розмірі 2423,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 06 липня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 06 липня 2021 слід розуміти як Кредитний договір № 002/10776610-СК_SB від 06.07.2021 року. ОСОБА_1 з 06 липня 2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування. Умовами Кредитного договору визначено, що ознайомившись з публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті. Таким чином, позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 51 000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 37,00 %. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує станом на 15.09.2025 року заборгованість за кредитним договором № 002/10776610-СК_SB від 06 липня 2021 року, становить 93 890,53 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 51 000,00 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 42 890,53 грн. В зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача адвокат Семенюта Р.А. направив відзив по справі де зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, не заперечує щодо стягнення заборгованості у вигляді тіла кредиту в розмірі 47437,92 грн., однак не погоджується із заборгованістю за відсотками.

Оскільки у наданій позивачем заяві-договорі відсутня інформація про вид банківської послуги, яку відповідач мав намір отримати, тип кредитної картки, кредитний ліміт, строк кредитування та відсоткову ставку. Отже, підписана сторонами Заява-договір не містить всіх істотних умов, а саме сплати відсотків за користування наданими кредитними коштами, їх розмір та порядок нарахування

Надані позивачем інформація про істотні характеристики послуги з наданні споживчого кредиту за продуктом ( тарифи) не містять підпису відповідача, отже їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-договору, і отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Представник відповідача послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17, де зроблено висновок, що відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг надає кредитору можливість додавати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Отже, для того, щоб Умови та правила банку були застосовані, необхідно, щоб вони містили підпис позичальника.

Отже, сторона відповідача вважає, що відсутні правові підстави для стягнення на користь AT «Таскомбанк» процентів за користування кредитними коштами, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування, а тому з відповідача може бути стягнуто лише сума використаних та неповернутих кредитних коштів.

Відповідач зазначає, що згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за період користування платіжною карткою Банку, витрати відповідача становлять 66026,00 грн., в той час як сплачено 18588,08 грн. (5009,15 грн. зараховано на оплату відсотків та 13568,93 грн. зараховано в якості оплати основного боргу). Таким чином, з відповідача може бути стягнуто лише заборгованість за кредитом у розмірі 47437,92 грн. (66026,00 грн. - 18588,08 грн.).

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я.

Ухвалою судді від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду.

30.10.2025 року представник відповідача подав відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи.

01.12.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» сформував заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, з врахуваням відзиву по справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримано.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Семенюта Р.А. подав заяву в якій просив проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача, при розгляді справи просив врахувати правову позицію викладену у відзиві поданих до суду.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 06 липня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування.

Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 06 липня 2021 року слід розуміти як Кредитний договір Кредитний договір № 002/10776610-СК_SB від 06 липня 2021 року.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки №0000/47.7 від 15.09.2025 ОСОБА_1 з 06 липня 2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/10776610-СК_SB.

Ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.

Згідно з умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування відповідач просив відкрити поточний рахунок НОМЕР_2 у національній валюті та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 51 000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37,00 %.

Відповідно до пункту 12 кредитного договору позичальник підтверджує та розуміє встановлену схему погашення кредитного ліміту, що передбачає обов`язковий щомісячний платіж, який складається з частки (5%) від суми поточної заборгованості станом на останній робочий день місяця (у разі наявності заборгованості до суми ОМП включаються/додаються: суми несанкціонованого овердрафту, процентів за користування несанкціонованим овердрафтом, суми прострочених заборгованостей минулих періодів), з урахуванням змін передбачених Тарифами Банку.

Позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти на умовах та в спосіб, визначений цим договором.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищезгаданим кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту передбачених договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 93 890,53 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 51 000,00 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 42 890,53 грн.

Випискою по особовому рахунку кредитного договору № 002/10776610-СК_SB за період з 06.07.2021 по 15.09.2025, підтверджуєтьс,я що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.

Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Відповідач тривалий час користувався кредитними коштами, виконував умови укладеного договору, не оскаржував Кредитний договір про комплексне банківське обслуговування від 06 липня 2021 року, чи окремі його умови.

Отже, договір № 002/10776610-СК_SB від 06 липня 2021 року, та його умови в судовому порядку не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.

Будь-яких відомостей та доказів на спростування наявної заборгованості чи наявності такої в іншому розмірі матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. ( Висновок ВС викладений у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов кредитного договору відповідачем, були порушені права Банку, як кредитодавця.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» та стягнення із відповідача заборгованості за договором № 002/10776610-СК_SB від 06 липня 2021 року у розмірі 93 890,53 грн.. що складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 51 000,00 грн.; заборгованості по процентам (в т. ч. прострочена) - 42 890,53 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, за п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №1043669 від 11.04.2019 року відповідач є інвалідом ІІ групи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 703/686/15-ц з відповідача який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-.

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» ( ) заборгованість за кредитним договором № 002/10776610-СК_SB від 06 липня 2021 року у розмірі 93890 грн.53 коп. (дев`яносто три тисячі вісімсот дев`яносто гривень, п`ятдесят три копійки).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне Товариство «Таскомбанк», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 05.12.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола