Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/4853/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Черкасиобенерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , в особі представника Плакущого С.В., який діє на підставі ордеру серії СА №1084141 від 25.04.2024р., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, в якому просить:

- визнати недоведеним факт порушення побутовим споживачем ОСОБА_1 правил споживання електричної енергії щодо щомісячного зняття фактичних показників лічильника електричної енергії та передачу їх оператору системи розподілу (постачання послуг комерційного обліку) з листопада по грудень 2023 року при споживанні електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недоведеним факт боргу побутового споживача ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію з листопада по грудень 2023 року у сумі 3 094,08 грн. при споживанні електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобенерго» щодо розрахунку об`ємів спожитої електричної енергії побутовим споживачем ОСОБА_1 на суму 3 094,08 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , за період з листопада по грудень 2023 року;

- визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» щодо розрахунку об`ємів спожитої електричної енергії побутовим споживачем ОСОБА_1 на суму 3 094,08 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , за період з листопада по грудень 2023 року;

- визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Черкасиобенерго» щодо припинення з 21 березня 2024 року електропостачання побутовому споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» щодо припинення з 21 березня 2024 року електропостачання побутовому споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути із Публічного акціонерного товариства «Черкасиобенерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., в солідарному порядку.

Згідно автоматизованого розподілу справи між суддями передана судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М.

Дослідивши матеріали вказаної позовної заяви, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Процесуальним законодавством визначено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

За правилами загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За правилами альтернативної підсудності, які встановлені в ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до правил виключної підсудності, які встановлені ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27-29 ЦПК України.

Виключна підсудність, встановлена ст. 30 ЦПК України, означає імперативне правило, відповідно до якого справи, віднесені до цього виду підсудності, можуть розглядатися винятково за вказаним у законі місцем. До цього виду підсудності законом віднесено такі категорії справ: 1) позови, що виникають з приводу нерухомого майна (пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини); 2) про зняття арешту з майна (пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини); 3) позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями (пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини); 4) позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти (пред`являються за місцезнаходженням перевізника); 5) справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги (розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна).

Отже положеннями ст. 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Разом з тим поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно». А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (п. 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

У своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі №646/8916/17 КЦС ВС зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Крім того, тлумачення словосполучення «з приводу нерухомого майна» також у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 надала Велика Палата ВС, зазначивши, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

З матеріалів позову вбачається, що місцезнаходженням відповідачів по справі - Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» є адреси, що належить до територіальної юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси. Однак, сам спір стосується незаконності дій відповідачів з надання послуг з електропостачання (зокрема розрахунку об`ємів спожитої електричної енергії та припинення електропостачання) побутовому споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) саме Соснівського районного суду м. Черкаси.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи, що даний спір стосується незаконності дій відповідачів з надання послуг з електропостачання (розрахунку об`ємів спожитої електричної енергії, припинення електропостачання) побутовому споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на яку не поширюється юрисдикція (підсудність) Придніпровського районного суду м. Черкаси, дана справа не підсудна Придніпровському районному суду м. Черкаси, а тому повинна бути передана для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 .

Зазначене рішення буде повністю відповідати вимогам ст. 30 ЦПК України та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 27, 28, 30, 31, 32, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

Передати матеріали цивільної справи №711/11322/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Черкасиобенерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Придніпровського

районного суду м. Черкаси В.М. Скляренко