Провадження №2/523/3743/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Аліної С.С.,

за участю секретаря Томілко М.В.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Громадської організації «Автостоянка «Волна» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрій В`ячеславович про витребування майна з чужого володіння, та скасування рішення про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась Громадська організація «Автостоянка «Волна» з позовною заявою, ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрій В`ячеславович, в якій просила:

- Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Громадської організації «Автостоянка «Волна» (), вул. Кишинівська, 2-а, м. Одеса, 65069), земельну ділянку площею 0,0655га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :20:044:0018).

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером 52549057, номер запису 36781527, що зареєстровано приватним нотаріусом Бежан Андрієм Вячеславовичем Одеського міського нотаріального округу від 05.06.2020 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0655га за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :20:044:0018), реєстраційний номер об`єкта 101, за ОСОБА_2 .

- Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Громадської організації «Автостоянка «Волна» (), вул. Кишинівська, 2-а, м. Одеса, 65069), земельну ділянку площею 0,1000га кадастровий номер :20:044:0011, за адресою: АДРЕСА_3 .

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за індексним номером 52548877, номер запису 36781365, що зареєстровано приватним нотаріусом Бежан Андрієм Вячеславовичем Одеського міського нотаріального округу від 05.06.2020 року про право власності на земельну ділянку площею 0,1000га кадастровий номер :20:044:0011, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта 101, за ОСОБА_2 .

- Стягнути із ОСОБА_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Громадської організації «Автостоянка «Волна» (), вул. Кишинівська, 2-а, м. Одеса, 65069) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 5368,00грн.

В обґрунтування позову Позивач зазначив, що рішенням виконавчого комітету Суворовської районної адміністрації від 16.09.1988 р. №470 «Про реєстрацію статуту кооперативу «Іскра» при ДЕУ Суворовського району» земельна ділянка за адресом вул. Кишинівська кут вул. Ростовської була надана в тимчасове користування кооперативу «Іскра».

В подальшому розпорядженням Суворовської районної адміністрації №20/1 від 15.01.2002 , зазначена автостоянка була передана Суворовській раді ветеранів з подальшим оформленням відповідних документів.

Члени автостоянки «Волна», з метою організації та впорядкування діяльності автостоянки, вирішили об`єднатися у громадську організацію та 15.05.2002 Автостоянка «Волна» отримала свідоцтво №1078 про реєстрацію громадського об`єднання «Автостоянка «Волна». В подальшому, 22.01.2007, було зареєстровано Громадська організація «Автостоянка «Волна».

Згідно із статутом ГО «Автостоянка «Волна», є громадською неприбутковою організацією, утвореною на основі Конституції України, Закону України «Про громадські об?єднання», а також інших законодавчих актів України; місце знаходження організації: Україниа, м. Одеса. вул. Кишинівська, буд. 2А.

От же з 1988 року на земельній ділянці розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Кишинівська, 2а, розміщується автостоянка «Волна», що на протязі 20 років поспіль об?єднує громадян власників автотранспортих засобів, що постійно користуються зазначеною земельною ділянкою з відома та дозволу органу місцевого самоврядування.

Тобто , ГО «Автостоянка «Волна» є користувачем земельної ділянки площею 0,5 га за адресою АДРЕСА_4 .

Рішенням Одеської міської ради №3713-IV від 28 січня 2005 був затверджений проект відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,0655 га, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Зазначена земельна ділянка знаходиться на теріторії земельної ділянки площею 0,5 га, яка належить ГО «Автолстоянка «Волна».

ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №295379, виданий Одеською міською радою 19 серпня 2005 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09 та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

03.02.2010 ОСОБА_3 в особі ОСОБА_4 дарує спірну земельну ділянку гр. ОСОБА_5 , договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Шепелюк Р.Ю. Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 148.

09.10.2018 ОСОБА_5 продає спірну земельну ділянку ОСОБА_6 , договір купівлі - продажу посвідчений приватним нотаріусом Шепелюк Р.Ю. Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1239.

05.06.2020 ОСОБА_6 продає спірну земельну ділянку ОСОБА_1 , договір посвідчений приватним нотаріусом Бежан А.В. Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1277.

Рішенням Одеської міської ради №3713-IV від 28 січня 2005 був затверджений проект відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Зазначена земельна ділянка знаходиться на території земельної ділянки площею 0,5 га, яка належить ГО «Автолстоянка «Волна».

ОСОБА_7 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 295342 від 22.08.2005р.

03.02.2010 року ОСОБА_7 дарує спірну земельну ділянку ОСОБА_4 . Договір дарування посвідчується приватним нотаріусом Шепелюк Р.Ю. ОМНО та реєструється за № 144 09.10.2018 ОСОБА_4 продає спірну земельну ділянку ОСОБА_6 , договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Шепелюк Р.Ю, ОМНО, та зареєстрований за № 1235.

05.06.2020 року ОСОБА_6 продає спірну земельну ділянку ОСОБА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Бежан А.В. ОМНО зареєстровим № 1276.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08 жовтня 2018 по справі №522/13248/16-а рішення Одеської міської ради № 3713-IV від 28 січня 2005 було визнано протиправним та скасовано.

На підставі вище приведеного, ГО «Автостоянка «Волна» вважає що її права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_3 порушені шляхом укладення незаконних правочинів на підставі яких ОСОБА_1 придбала власність спірні земельні ділянки. Також Позивач вважає, що ОСОБА_1 протиправно володіє зазначеними земельними ділянками, тому як спірні земельні ділянки без дозволу ГО «Автостоянка «Волна» і без їх волі вибули із володіння ГО «Автолстоянка «Волна», а тому слід витребувати з її незаконного володіння ці земельні ділянки на підставі п. 3. ч.1 ст. 388 ЦК України, та скасувати рішення, на підставі яких було зареєстровано право власності на дані земельні ділянки.

Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 31.10.2023 відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 17.01.2024 р.

Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 05.02.2025р. закрито підготовче судове засіданя та призначено справу до розгляду на 17.01.2024 р.

Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 05.02.2025р. відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ГО «Автостоянка «Волна» адвоката Чапуріної С., про повернення до стадії підготовчого провадження по цивільній справі за позовом Громадської організації «Автостоянка «Волна» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрій В`ячеславович про витребування майна з чужого володіння.

Ухвалою Пересипського районного суду м.Одеси від 02.06.2025р. задоволено клопотання представника позивача ГО «Автостоянка «Волна» адвоката Чапуріної С.І. про витребування доказів у цивільній справі за позовною заявою Громадської організації «Автостоянка «Волна» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрій В`ячеславович про витребування майна з чужого володіння. Витребувано від приватного нотаріусу Шепелюк Р.Ю. Одеського міського нотаріального округу: -належним чином посвідчену копію матеріалів нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору дарування земельної ділянки площею - 0,0655га (кадастровий номер :20:044:0018), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за реєстраційним № 148 від 03.02.2010 року; -належним чином посвідчену копію матеріалів нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею - 0,0655га (кадастровий номер :20:044:0018, реєстраційний номер майна 101), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за реєстраційним № 1239 від 09.10.2018 року. Витребувано від приватного нотаріуса Бежан А.В. Одеського міського нотаріального округу: -належним чином посвідчену копію матеріалів нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею - 0,0655га (кадастровий номер :20:044:0018, реєстраційний номер майна 101), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ., за реєстраційним № 1277 від 05.06.2020 року; - належним чином посвідчену копію матеріалів нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000га кадастровий номер :20:044:0011, за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта 101, за реєстраційним № 1276 від 05.06.2020 року.

Представники Позивача ГО «Автостоянка «Волна» - Дуйко С.О., Чапуріна С.І. з`явились в судове засідання, позовні вимоги підтримали, просила суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ратушний А.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог обґрунтовуючи свою позицію тим, що Позивач не є, та не був ніколи власником земельної ділянки, не був ніколи законним користувачем земельної спірної ділянки, ним не доведено перебування спірних земельних ділянок у користуванні на підставах, визначених законодавством, а від так він не є належним Позивачем у цієї справі, та відповідно не має права на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, витребувати спірні земельні ділянки від Відповідачки, просить суд відмовити у задоволені позову.

Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєжан А.В. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, суд дійшов до висновку, що позов є не обґрунтований, є не доказаний, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що рішенням Суворовської районної ради народних депутатів Виконавчого комітету №478 від 18.09.1988 року зареєстрований устав кооператива «Іскра» (т.1, а.с.8).

Розпорядженням Виконавчого комітету Одеської міської ради Суворовської районної адміністрації №20/1 від 15.01.2002р. передаено ГОА Асоціація «Суворовець» для експлуатації стоянки «Волна» Суворовській Раді ветеранів автостоянку «Волна» по вул.Кишенівська 2А, з метою допомоги інвалідам війни, праці та іншим категоріям ветеранів. (т.1, а.с.8 зворот).

Розпорядженням Виконавчого комітету Одеської міської ради Суворовської районної адміністрації №242 від 12.03.2002р. в доповнення до розпорядження №430 від 26.04.2001р., 20/1 від 15.01.2002 вирішено вважати, що після передачі автостоянки «Волна» ГОА Асоціація «Суворовець», а потім Суворовській районній Раді ветеранів членство в кооперативі власників машиномісць призупинено для експлуатації стоянки «Волна» Суворовській Раді ветеранів автостоянку «Волна» по вул.Кишенівська 2А, з метою допомоги інвалідам війни, праці та іншим категоріям ветеранів. (т.1, а.с.9).

Розпорядженням Виконавчого комітету Одеської міської ради Суворовської районної адміністрації №430 від 26.04.2001р., у зв`язку із зверненням колективів автостоянок району та з метою упорядкування їх діяльності, на підставі рішення №1954-ХХІІІ від 26.01.01р. Одеської міської ради «Про затвердження бюджету міста Одеси на 2001» передано для експлуатації Асоціації «Суворовець» в тому числі автостоянки Іскра-4 (Волна) земельну ділянку за адресою вул.Кишинівська. ГОА «Асоціація «Суворовець» доручено укласти договір з Управління автостоянок міськвинкому для планування збору за парковку до бюджету (т.1, а.с.9 зворот).

Відповідно до Акту передачі ООА «Ассоциации «Суворовець» - атостоянки «Волна» організації ветеранів (війни, труда, військової служби та органів правопорядку) від 28.01.2002 р. на автостоянці «Волна» за адресою: АДРЕСА_4 по книзі учета власників машиномісць станом на 01.02.2002 значиться 496 машиномісць (а.с.11).

Виконавчим комітетом Одеської міської ради Громадській організації «Автостоянка «Волна» видано свідоцтво №1078 від 15.05.2002 р. (т.1 а.с.14).

Рішенням Одеської міської ради №3717-ІV від 28.01.2005 р. затверджений проект відведення земельної ділянки. Передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0655 га., за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель із земель міста раніше не наданих у користування. (т.1, а.с.15).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. 03.02.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за №148 ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , на підставі довіреності, посвідченої Шепелюк Р.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 листопада 2009 року за р.№ 1650, з однієї сторони та ОСОБА_5 , з другої сторони, склали цей договір про таке: ОСОБА_3 передав безоплатно у власність, а гр. ОСОБА_5 прийняла в дар земельну ділянку площею - 0,0655 га (кадастровий номер :20:044:0018), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складає в тому числі по угіддям: 0,0655 га - під будівлями, лісами та іншими угіддями, в межах згідно з планом. Зазначена земельна ділянка належить дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 295379, виданого Одеською міською радою 19.08.2005 року (т.1 а.с.16).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. 09.10.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №1239 ОСОБА_5 передає у власність (продає), а ОСОБА_6 приймає у власність (купує) земельну ділянку загальною площею - 0,0655 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки - :20:044:0018 і сплачує за неї обумовлену грошову суму на умовах за цим договором. (т.1, а.с.17).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. 05.06.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за №1277 ОСОБА_6 передає у власність, а ОСОБА_1 приймає земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0656 га., «відведено під будівництво (будівництво не розпочато) - 0.0656 га; яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , надалі за. текстом «земельна ділянка», кадастровий номер :20:044:0018. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. (т.1, а.с.18-19).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежаном А.В. 05.06.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за №1276 ОСОБА_6 передає у власність, а ОСОБА_1 приймає земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000 га., «відведено під будівництво (будівництво не розпочато) 0,1000 га; яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :20:044:0011. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. (т.1, а.с.23-24).

Рішенням Одеської міської ради №3714-ІV від 28.01.2005 р. затверджений проект відведення земельної ділянки. Передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1000 га., за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель із земель міста раніше не наданих у користування. (т.1, а.с.21).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.03.2021 року позов ОСОБА_8 до Одеської міської ради за участю третіх осіб Громадська організація «Автостоянка Волна, ОСОБА_3 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради задоволений. Вирішено визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради № 3717 -IV від 28.01.2005 року, яким був затверджений проект відведення та передана у приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянка площею 0,0655 га. за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради № 3717 -IV від 28.01.2005 року, яким був затверджений проект відведення та передана у приватну власність ОСОБА_3 . Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради № 3715-1V від 2005 року, яким був затверджений проект відведення та передана у приватну власність ОСОБА_10 земельна ділянка площею 0,0492га за адресою: АДРЕСА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради 3757-ІV від 28.01.2005 року, яким був затверджений проект відведення та передана у приватну власність ОСОБА_11 земельна ділянка площею 0,0999га за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради М 3791-IV від 28.01.2005 року, яким був затверджений проект відведення та передана у приватну власність ОСОБА_12 земельна ділянка площею 0,0994 га. за адресою: АДРЕСА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. (т.1 а.с.26-28).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року справа №522/18528/13а задоволена апеляційна скарга громадської організації «Автостоянка Волна», постанова Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2015 року скасована. Прийнята у справі нова постанова, якою визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року №№3719-І; 3718-ІV; 3714-ІV; 3751-ІV; 3716-ІV. (т.1, а.с.29-31).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2023р. касаційну скаргу громадської організації «Автостоянка Волна» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від16.06.2022 року скасовано. Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 17.06.2021 року залишено в силі (т.1 а.с.40-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вказане кореспондується і з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, обов`язковою передумовою для звернення до суду з позовною заявою має бути порушення, невизнання або оспорення права, свободи чи інтересу особи.

Отже, позивач, подаючи позовну заяву, в першу чергу повинен зазначити про порушення його конкретного, не ілюзорного, реального права, а не обійтися формальним переліченням обставин.

Як встановлено судом, позивачем не зазначено позовній заяві яким чином відповідачем порушено, невизнано або оспорено право користування позивача.

Як вказував Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постановах по справам №2040/5680/18, №295/14795/16-а, №360/2334/17, право особи на звернення до суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Якщо ж таке право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі №910/11511/18.

Окрім того, Верховний Суд в приведених постановах наголосив, що у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З урахуванням доводів позивача, судом не встановлено, яким чином порушується право позивача на користування чи розпорядження своїм майном, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Разом із тим суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, що пояснюється наступним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором надається в особи, яка не мала права його відчужувати, про те, що набувач не знав і не міг знати (добровільний набувач), власник має право вимагати це майно від набувача лише у якщо, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, яку він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма забезпечує вичерпне коло підстави, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

За змістом цих положень, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Тобто, позивач звернувся з віндикаційним позовом.

Віндикація - це вимога про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, провадження №12-25гс21 виснувала наступні висновки: рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Разом з тим, відповідно до висновків вкладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №914/3224/16, постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 570/1706/21, саме власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач Громадська організація «Автостоянка «Волна» ніколи не були власником спірної земельної ділянки. Позивач лише був користувачем спірного майна без реєстрації права власності. Про що неодноразово зазначав сам позивач.

А тому, суд приходить до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки звернення з віндикаційним позовом має право лише неволодіючий власник майна.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19).

Також суд бере до уваги, що отже земельна ділянка площею 0,5 га за адреою:, АДРЕСА_4 не може бути об`єктом цивільних прав, оскільки вона не сформована, право власності (користування) нею не зареєстровано, а відтак ствердження Позивача що земельні ділянки площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :20:044:0011, та площею 0,0655 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :20:044:0018 розташовані в межах земельної ділянки площею 0,5 га за адресою: АДРЕСА_4 не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

В матеріалах справи міститься відповідь Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вих. № 29-15-0.82-480/2-24 від 18.01.2024 на адвокатський запит від 17.01.2024 щодо надання відомостей про наявність зареєстрованих за Громадською організацією «Автостоянка «Волна», прав власності на земельні ділянки та/або прав користування земельними ділянками станом до 31.12.2012, у якій головне управління зазначило, що з книги реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 за Позивачем не зареєстровано.

Згідно з інформаційною довідкою №362167944 від 17.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме маи?но та Реєстру прав власності на нерухоме маи?но, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого маи?на щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_4 записи відсутні.

Також, в матеріалах справи міститься Інформаційна довідка №362418723 від 18.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме маи?но та Реєстру прав власності на нерухоме маи?но, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого маи?на щодо суб`єкта, відповідно до якої відсутні відомості про зареєстровані за Позивачем права на будь яке нерухоме майно.

Таким чином позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження права користування ним земельною ділянкою площею 0,0655га, за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :20:044:0018), та земельною ділянкою площею 0,1000га , за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :20:044:0011 у встановленому Конституцією України та Земельним кодексом України порядку.

Із матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,0655га, за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :20:044:0018), та земельна ділянка площею 0,1000га, за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :20:044:0011 позивачу у користування не надавалися. Також, позивач не є власником вищевказаних земельних ділянок, і ніколи власником вищевказаних земельних ділянок не був.

Відповідно до положень ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, діє принцип правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

При таких обставинах позовні вимоги Громадської організації «Автостоянка «Волна» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрій В`ячеславович про витребування майна з чужого володіння та скасування рішення про державну реєстрацію не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17-18,109,131- 141, 211, 223, 263-265, 268, 280, 352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Громадської організації «Автостоянка «Волна» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бежан Андрій В`ячеславович про витребування майна з чужого володіння та скасування рішення про державну реєстрацію залишити без задоволення.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 14.11.2025р.

Суддя: Аліна С.С.