Справа № 462/6238/25
Провадження № 2-ві/445/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сивака В.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними та повернення таких у первісний стан власності, -

в с т а н о в и в :

14.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними та повернення таких у первісний стан власності.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2025 року справу передано за підсудністю до Золочівського районного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 11.09.2025 року, вказану справу передано для розгляду судді Золочівського районного суду Львівської області Сиваку В.М.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області Сивака В.М. від 23.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

02.12.2025 року позивач ОСОБА_1 подав, через систему «Електронний суд», заяву про відвід судді Сивака В.М.

Заявлений відвід позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 21.11.2025 року ним подано скаргу до Вищої ради правосуддя відносно судді Сивака В.М., останнім у поза процесуальний спосіб долучено клопотання відповідача до справи та його врахування під час постановлення ухвали від 15.09.2025 року про відмову у забезпеченні позову, тобто вказане клопотання прийнято до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, покликається на цілий ряд норм міжнародного права на національної практики щодо безсторонності суду, суддівської етики, тощо.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 02.12.2025 року, в складі головуючого судді Сивака В.М., заявлений відвід визнано необґрунтованим, заву про відвід передано до канцелярії суду для визначення складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід головуючого судді Сивака В.М..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, заяву позивача ОСОБА_1 передано для розгляду судді Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарському О.М.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом вирішено розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи, на підставі наявних доказів та матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу судді Сиваку В.М., суд виходить з наступного.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У справі «Ветштан проти Швейцарії», рішення від 28.10.1998 вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Так, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сивака В.М. не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Сивака В.М., відтак заявлений відвід судді є необґрунтованим.

Доводи заявника щодо відводу судді не доведені та не обґрунтовані.

Заявник вказує на позапроцесуальне долучення суддею Сиваком В.М. клопотання відповідача до матеріалів справи та покликання на таке клопотання під час постановлення ухвали про відмову у забезпеченні позову від 15.09.2025 року.

Вказане твердження ОСОБА_1 не відповідає обставинам справи та повністю спростовується наявними матеріалами.

Зазначене ОСОБА_1 клопотання відповідача міститься на аркуші справи 44-45 та подане було відповідачем до Залізничного районного суду м. Львова 18.08.2025 року, що підтверджується відміткою про реєстрацію вхідного документу.

Відтак, жодних дій щодо долучення вказаного документу до матеріалів справи ні суддя Сивак В.М., ні Золочівський районний суд Львівської області не вчиняв.

Доказів подання скарги до Вищої ради правосуддя відносно головуючого судді Сивака В.М. заявник ОСОБА_1 також не представив, в матеріалах справи такі відсутні.

Зрештою, сам по собі факт подання скарги відносно судді до Вищої ради правосуддя ще не є свідченням упередженості чи не об`єктивності судді, а відтак не може слугувати підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене, підстави для відводу судді, передбачені ст.36 ЦПК України відсутні, а тому, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36,40 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сивака В.М. від розгляду цивільної справи №462/6238/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна про визнання договорів дарування земельних ділянок недійсними та повернення таких у первісний стан власності - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали виготовлено та підписано 04 грудня 2025 року.

Суддя О.М. Кіпчарський