Справа № 291/1189/25
Провадження №2/291/648/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Митюк О.В.,

секретаря судових засідань Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ружині цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області

про скасування заборони на відчуження нерухомого майна,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 07 серпня 2025р. при підготовці документів для реалізації свого права на відчуження належного їй майна - житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , їй стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме: на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано 24.03.2006р. Ружинською державною нотаріальною конторою за №3011055. Підставою для накладення обтяження у виді заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна стало повідомлення без номера від Ружинського РПС, тобто не відомо від кого, оскільки абревіатуру РПС , яка існувала станом на 1973р., на даний час розшифрувати неможливо. Також є невідомим зміст вказаного повідомлення, як і причина його направлення.

Крім того, власниками належного їй майна зазначено невідомих осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, зазначений будинок на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 12.11.2013р. Реєстраційною службою Ружинського районного управління юстиції Житомирської області належав батькові позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька зазначений житловий будинок успадкувала її мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .. А після смерті матері вказаний будинок успадкувала позивачка.

В знятті даної заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено в зв`язку з ненаданням необхідних документів.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги визнає, та не заперечує, щодо їх задоволення. Відзив на позов до суду не подала.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з пояснень позивачки викладених в позовній заяві, та встановлено судом, 07 серпня 2025р. при підготовці документів для реалізації свого права на відчуження належного їй майна - житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , їй стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме: на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано 24.03.2006р. Ружинською державною нотаріальною конторою за №301 1055.

Підставою виникнення обтяження вказано: «повідомлення б/н , Ружинський РПС».

Обтяження зареєстровано: 24.03.2006р. 12:17:00, за №301 1055 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора: 13600, Житомирська область, Бердичівський район, смт.Ружин, вул.О.Бурди, 23, (238)3-00-87; /

Тип обтяження: заборона (архівний запис).

Власник ОСОБА_2 та власник ОСОБА_3 , Причина відсутності коду: архівний запис.

Додаткові дані: Архівний номер 2266860ZITOMIR22, архівна дата : 11.10.2000, дата виникнення: 19.07.1973, № реєстра :288, внутр.№ 64012E2C2BF122333B5A.

Таким чином, підставою для накладення обтяження у виді заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна стало повідомлення без номера від Ружинського РПС, тобто не відомо від кого, оскільки абревіатуру РПС, яка існувала станом на 1973р., на даний час розшифрувати неможливо.

Також є невідомим зміст вказаного повідомлення, як і причина його направлення.

Крім того, власниками належного позивачці майна зазначено невідомих осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, зазначений будинок на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 12.11.2013р. Реєстраційною службою Ружинського районного управління юстиції Житомирської області належав батькові позивачки ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька зазначений житловий будинок успадкувала її мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .. А після смерті матері вказаний будинок успадкувала позивачка.

Таким чином , вказані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не були власниками належного позивачу майна - житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В знятті даної заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено в зв`язку з ненаданням необхідних документів.

В 2006 році було запроваджено нову електронну базу даних - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, до якої автоматично було перенесено всі записи зі старого реєстру «Феміда». Тому у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження, який є архівною складовою Державного реєстру речових прав, дата реєстрації заборони вказана 24.03.2006р., проте ця заборона повинна була виникнути набагато раніше, оскільки в додаткових даних вказана архівна дата 11.10.2000р. і дата виникнення 19.07.1973р.

Таким чином, надати будь-які документи щодо вказаної заборони на відчуження майна, яка була накладена понад 50 років назад позивач не має змоги , оскільки на даний час будь яких відомостей про цю заборону у неї немає.

На даний час будь-яких вимог майнового характеру від фізичних чи юридичних осіб не надходило і відсутні будь-які виконавчі провадження щодо неї.

Також на даний час відсутні будь-які відомості про наявність у позивача чи у попередніх власників будинку - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 боргів перед будь-якою установою, організацією чи підприємством, фізичною особою, що були б підставою для звернення з повідомлення про накладення заборони на відчуження майна.

Вказане обмеження права власності щодо належного позивачці нерухомого майна продовжує діяти після спливу багатьох років, незважаючи на відсутність відомостей про здійснення будь-яких дій з боку невідомої установи Ружинського РПС чи іншої юридичної особи, які б були направлені на забезпечення погашення боргу, відсутність вимог будь-якої юридичної особи про погашення заборгованості, тому наявна спірна заборона не пов`язана з реальним забезпеченням зобов`язання.

Зазначені обставити свідчать про відсутність заборгованості у позивача чи у попередніх власників будинку перед будь якою установою, організацією, підприємством, а заборона відчуження майна є суттєвим втручанням у здійснення права власності на належне їй майно, яке порушує баланс між публічним й приватним інтересом, що є підставою зняття такої заборони

Як роз`яснив в пунктах 2, 4 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним судом у постанові від 2.02.2022 року у справі №607/3269/21 про те, що відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках-особа, які передано майно, якщо воно було реалізовано.

Подібні висновки щодо належних відповідачів у справі про зняття арешту з майна висловлені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 521/17712/15 , від 13 листопада 2019 року у справі № 745/691/18 , від 12 серпня 2021 року у справі № 756/14542/19, від 26 січня 2022 року у справі № 457/726/17 .

Оскільки особа, в інтересах якої накладено заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна є невідомою, а тому позов подано до Ружинської селищної ради, на території якої розташована належний позивачу житловий будинок, тобто нерухоме майно, на яке поширюється заборона на його відчуження.

При цьому необхідно врахувати те, що відповідно до правової позиція Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17 (провадження № 61-18790св19), визначено, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин.

Вище вказане підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від - 7.08.2025р. (а.с.10); Інформацією з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.08.2025р.(а.с.13-16); листом Ружинської державної нотаріальної контори від 29.08.2025р. №6748/01-16 (а.с.25); Інформаціями з Державного реєстру речових прав від 07.08.2025р. (а.с.11); витягами з реєстру боржників, Витягом з Єдиного реєстру виконавчих проваджень (а.с.19-23).

Статгею 41 Конституції України закріплені гарантії захисту права власності, згідно яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 ЦК України).

Приписами ст.321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні

права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину).

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою, реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор, нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернень органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Однак нотаріус, як реєстратор в даному випадку не має визначених законодавством підстав для зняття заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки будь-яких повідомлень колгоспу, за заявою якого було накладено вказану заборону, отримати неможливо, так як ця організація на даний час припинила свою діяльність.

Оскільки реєстрація заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перешкоджає позивачу вільно володіти та розпоряджатися власним нерухомим майном, створені в такий спосіб перешкоди підлягають усуненню судом шляхом скасування вказаної заборони.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що наявна заборона порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження даним майном, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги повністю, суд, керуючись положеннями ч.6 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, повертає позивачу з державного бюджету судовий збір у розмірі 50 відсотків, а саме в розмірі 605 грн. 60 коп.

З врахуванням вищевказаного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 321, 328 ЦК України, ст.74 Закону України «Про нотаріат», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

ПРОШУ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про скасування заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Зняти- ОСОБА_1 , заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Ружинською державною нотаріальною конторою :

Реєстраційний номер запису обтяження: 3011055 ;

Підстава виникнення обтяження : повідомлення б/н , Ружинський РПС ;

Обтяження зареєстровано: 24.03.2006р. 12:17:00 за №3011055 реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора: 13600, Житомирська область, Бердичівський район, смт.Ружин, вул.О.Бурди, 23, (238)3-00-87; ;

Тип обтяження: заборона (архівний запис);

Власник ОСОБА_2 . власник ОСОБА_3 ;

Додаткові дані: Архівний номер 2266860ZITOMIR22, архівна дата : 11.10.2000, дата виникнення: 19.07.1973, № реєстра:288, внутр.№ 64012E2C2BF122333B5A.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову до суду відповідно до платіжної інструкції №37 від 02.10.2025 р., а саме: в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ружинський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Ружинська селищна рада, код ЄДРПОУ - 04344707, знаходиться за адресою: вул.Соборна,44, с-ще.Ружин, Бердичівський район, Житомирська область, 13601.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк