ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Карпушин Г.Л.,

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною,

на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 25 червня 2025 року, постановлене суддею Савченко Л.І.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

п о с т а н о в и в:

12.11.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція боргів» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що ОСОБА_1 укладено наступні договори, підписані ним електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону, а саме: № НОМЕР_1 від 01.11.2023, укладений із ТОВ «МАНІФОЮ»; №76115262 від 15.01.2024, укладеним із ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; №13828-12/2023 від 08.12.2023 та №40203-12/2023 від 25.12.2023, укладеними із ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»; №07837-12/2023 від 08.12.2023, укладеним із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»; №123540 від 25.11.2023, укладеним із ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».

11.01.2024, 14.06.2021, 29.04.2021, 20.06.2024, 29.04.2024, 14.06.2024 між первинними кредиторами та позивачем укладено договори факторингу №11-01/2024, №14/06/21, №29042024, №20062024, №29042024-1, №14062024, за яких первинні кредитори передали, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло за плату право грошової вимоги, серед іншого, до боржника ОСОБА_1 за договорами: №6405148 від 01.11.2023, №76115262 від 15.01.2024, №13828-12/2023 від 08.12.2023, №40203-12/2023 від 25.12.2023, №07837-12/2023 від 08.12.2023, №123540 від 25.11.2023 на загальну суму 183 384,95 грн.

Зазначає, що усупереч умовам договорів позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок первинних кредиторів, ні його правонаступника. Із підстав викладеного, просить захистити порушене право та стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договорами позики у загальному розмірі 170 956,26 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Полтави від 25.06.2025 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі 183 384,95 грн., із яких:

- за договором позики №6405148 у розмірі 31120,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21120,60 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за договором позики №76115262 у сумі 21240,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15240,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №13828-12/2023 у сумі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №40203-12/2023 у розмірі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №07837-12/2023 у розмірі 19875,00 грн., з яких: 5000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 14875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №123540 від 25.11.2023 у розмірі 18721,26 грн., з яких: 13528,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4691,78 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 3028,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 14.08.2025 відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 25.06.2025.

Заяву представника відповідача Зачепіло З.Ю. про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 25.06.2025 у справі за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа №554/12997/24, провадження №2/554/290/25) - залишено без задоволення.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено факт укладення кредитних договорів та договорів позики, а також виникнення у відповідача заборгованості за ними у розмірі, заявленому до стягнення, включно із нарахованими відсотками.

Не погодившись із таким рішенням відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Зачепіло З.Я., оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи просить проводити за відсутності відповідача та його представника.

Вважає, що заявлені позивачем до стягнення суми процентів не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим позивачем розрахунку, який не є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості, а лише відображає односторонні арифметичні розрахунки.

Указує на відсутність у справі первинних бухгалтерських документів, які у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» могли б підтвердити наявність заборгованість. Тоді як доведеність наявної суми заборгованості за кредитними договорами є обов`язком позивача, яким ним не виконано.

Наголошує, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості, що суперечить положенням статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» за змістом якої пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою 15% суми простроченого платежу.

Посилаючись на вимоги статей 18, 21 Закону України «Про споживче кредитування» вважає несправедливими умови кредитування, оскільки заявлена до стягнення заборгованість за відсотками є неспівмірною до тіла кредиту та не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності. При цьому відповідач, будучи пересічним споживачем кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не зміг ефективно здійснити свої права та бути поінформованим про дійсні умови кредитування, викладені у декількох значних за обсягах документах.

Вважає, що кредитори, як фінансові установи, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукали позичальника на укладення договорів позики на вкрай невигідних для нього умовах, які позичальник не міг оцінити належно.

Просить рахувати, що нарахування відсотків здійснювалося кредиторами після закінчення строку дії відповідних зобов`язань, доказів на підтвердження пролонгації відповідних правочинів, - матеріали справи не містять, тоді як нарахування стягнення нарахувань у порядку частини другої статті 625 ЦК України у період воєнного стану для військовослужбовців заборонено у відповідності до вимог статті 14 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.09.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду з повідомленням учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 24.09.2025.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.11.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №6405148, за яким: сума кредиту становить 10000,00 грн.; строк, на який надається кредит - 80 днів; процентна ставка за кожен день користування кредитом - 3.00%./а.с.13-17 т.1/.

01.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики №6405148 від 01.11.2023, яким визначено: сума позики на дату укладення угоди 10000,00 грн.; строк користування позикою за цією Додатковою угодою до 19.02.2024-80 днів; базова процентна ставка - фіксована 2.49% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду за цією Додатковою угодою, основна процентна ставка, фіксована: 3.00% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду за цією Додатковою угодою./а.с.23 т.1/.

11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-01/2024, за яким ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників./а.с.26-28 т.1/.

15.05.2025 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено Додаткову Угоду №4 до Договору Факторингу №11-01/2022 від 11.01.2024 згідно із якою права вимоги, що відступаються фактору згідно Реєстру Боржників №4 від 15.05.2024./а.с.29 т.1/.

Із Витягу з Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 убачається, що ТОВ «МАНІФОЮ» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №6405148 укладеного з ОСОБА_1 на суму 31120,00 грн., яка складається із: 10000,00 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 21120,00 грн. - суми заборгованості за процентами за користування договором позики./а.с.31 т.1/.

15.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76115262, яким визначено наступні умови кредитування: розмір кредиту - 6000,00 грн.; строк дії кредиту - 29 днів; процентна ставка за користування кредитними коштами - 2,5 % у день./а.с.34-36 т.1/.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників./а.с.41-42 т.1/.

19.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено Додаткову Угоду №34 до Договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 згідно із якою права вимоги, що відступаються фактору згідно Реєстру Боржників №30 від 19.08.2024./а.с.44 т.1/.

Із Витягу з Реєстру боржників №30 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 убачається, що ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №76115262 у сумі 21240,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15240,00 грн. - сума заборгованості за відсотками./а.с.46 т.1/.

08.12.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №13828-12/2023, за яким: розмір кредиту - 10000,00 грн.; строк дії кредиту - 120 днів; процентна ставка за користування кредитними коштами - 2,50% в день./а.с.55-57 т.1/.

29.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників./а.с.61-63 т.1/.

Із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 убачається, що ТОВ «Аванс кредит» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №13828-12/2023, укладеним з ОСОБА_1 у сумі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками./а.с.65 т.1/.

25.12.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №40203-12/2023, за яким: розмір кредиту - 10000,00 грн.; строк дії кредиту - 120 днів; процентна ставка за користування кредитними коштами - 2,50 % в день./а.с.68-70 т.1/.

20.06.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20062024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників./а.с.74-76 т./

Із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №20062024 від 20.06.2024 убачається, що ТОВ «Аванс кредит» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №40203-12/2023 укладеним з ОСОБА_1 у сумі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками./а.с.78 т.1/.

08.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №07837-12/2023, за яким: розмір кредиту - 5000,00 грн.; строк дії кредиту - 360 днів; процентна ставка за користування кредитними коштами - 2,50 % у день./а.с.81-84 т.1/.

29.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024-1, у відповідності до якого ТОВ ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників./а.с.88-89 т.1/.

Із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 убачається, що ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №29042024-1 укладеним з ОСОБА_1 у сумі 19875,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками./а.с.91 т.1/.

25.11.2023 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №123540, за яким: розмір кредиту - 16667,00 грн.; строк дії кредиту - 112 днів; процентна ставка за користування кредитними коштами - 240% річних; комісія за надання кредиту - 3666,74 грн./а.с.96-101 т.1/.

14.06.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14062024, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників./а.с.102-104 т.1/.

Із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №14062024 від 14.06.2024 убачається, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №14062024 від 14.06.2024, укладеним з ОСОБА_1 у сумі 18721,26 грн., з якої: 13528,48 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4691,78 грн. - сума заборгованості за відсотками; 501,00 грн. - сума заборгованості за комісією./а.с.106 т.1/.

На виконання вимог ухвали суду АТ «КБ «Приват Банк» надано інформацію щодо наявних карткових рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_1 та надано виписки по рахунках, з яких вбачається, що останній активно користувався кредитними коштами. Крім того, позивачем до позову надано Інформаційні довідки про перерахування коштів./а.с.127-131 т.1/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позичальник погодивши істотні умови кредитування, зобов`язання за ними належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 183 384,95 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як правонаступника кредитора.

Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 укладено наступні договори, підписані ним електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону, а саме: №6405148 від 01.11.2023, укладений із ТОВ «МАНІФОЮ»; №76115262 від 15.01.2024, укладеним із ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; №13828-12/2023 від 08.12.2023 та №40203-12/2023 від 25.12.2023, укладеними із ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»; №07837-12/2023 від 08.12.2023, укладеним із ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»; №123540 від 25.11.2023, укладеним із ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».

Крім одноразового ідентифікатору реквізити сторін договорів мають інші відомості про відповідача, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» відповідні договори, підписані відповідачем, і є належними та допустимими доказами на підтвердження існування зобов`язань.

Доказів, що указані в договорах одноразові ідентифікаторита персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім суду не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19.

Отже, підписавши указані договори, відповідач добровільно погодилася на визначені у них істотні умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. При цьому, нерозуміння умов зобов`язання не звільняє сторону від його виконання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальниця, будучи попередньо ознайомленою із умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту, мала можливість відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідач таким правом не скористався та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставив під сумнів умови кредитування, зокрема, розмір відсотків, у контексті їх несправедливості.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновка, що позичальник, будучи вільним в укладенні договорів, виборі контрагентів та визначенні умов зобов`язання, погодив істотні умови кредитування та допустив порушення їх виконання. Доводів на спростування викладеного апеляційна скарга не містить, як і заперечень щодо підставності стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування чи отримання відповідачем кредитних коштів, спростовуються наявними у справі доказами, а наявні у справі розрахунки містять детальні обґрунтування розміру стягнення та її складових, у тому числі, підстав та періодів нарахування, сум на які здійснено нарахування процентів.

При цьому колегія суддів приймає до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.

У цій справі позивачем доведено належними доказами наявність волевиявлення сторін на укладення правочинів, фактичне отримання позичальником кредитних коштів, а також підставність стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення позивачем, як правонаступником кредиторів.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення вимог статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» правильність таких висновків не спростовують та зводяться до загального цитування наведеної норми Закону, частина перша якої містить обов`язок споживача, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. При цьому, у межах заявленого спору позивачем не заявлено вимог про стягнення пені, а підстави та розмір процентів визначено сторонами зобов`язань, а їх нарахування здійснено упродовж строку дії відповідних правочинів.

Посилання сторони відповідача на порушення первинними кредиторами звичаїв ділового обороту, спонукання позичальника на укладення договорів позики на вкрай невигідних для нього умовах, які він не міг оцінити належно, колегія суддів відхиляє, оскільки наведене становить предмет доказування і обставин на підтвердження викладеного матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, посилання на порушення вимог п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, що з моменту отримання права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 новим кредитором не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, а тому, період нарахування відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до договорів не охоплюється періодом призову відповідача на військову службу по мобілізації.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Зачепіло Зоряною Ярославівною, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Полтави від 25 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.12.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

Г.Л. Карпушин