КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/950/25
Провадження № 2/391/505/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

05.12.2025 р.селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Ревякіна О.В. розглянувши матерали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», третя особа реєстратор Цілепа Євген Миколайович, Регіональна філія м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» про зняття заборони відчужувати майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з позовом про про зняття заборони відчужувати майно на підставі приватного обтяження за типом обтяження «застава рухомого майна», об`єктом якої є автомобіль марки ВАЗ 2111400, 2006 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі договору застави від 06.10.2006.

Дослідивши матеріали позовної заяви вважаю, що вказана заява не підсудна Компаніївському районному суду Кіровоградської області з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення обтяження, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № .06.2019 року на об`єкт обтяження - транспортний засіб марки ВАЗ 2111400, 2006 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме «тип обтяження: застава рухомого майна; документ-підстава: Договір застави, серія та номер: б/н, виданий: 06.10.2006, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горьуров К.Є. Боржник: ОСОБА_2 . Обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

У відповідності до ст.ст. 3-5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні.

Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Статтею 21 цього ж Закону визначено, що до приватних забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 2 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову норм інших видів територіальної підсудності.

Як встановлено з позовної заяви предметом позову фактично є припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору застави. Отже, обтяження, яке просить припинити позивач в позовній заяві, є приватним забезпечувальним обтяженням, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави рухомого майна.

В той же час правила ч. 2 ст. 30 ЦПК України щодо виключної підсудності стосуються виключно позовів про зняття арешту з майна.

Арешт майна за нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є публічним обтяженням рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

Такми чином, правила виключної підсудності, передбачені ч. 2 ст. 30 ЦПК України, стосується виключно позовів про скасування публічного обтяження рухомого майна у вигляді арешту та не можуть бути застосовані при вирішенні спору про скасування чи зняття приватного забезпечувального обтяження, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави.

В даному випадку, вказавши в нормах ЦПК України, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна, законодавець чітко визначив, що застосування виключної підсудності може мати місце лише до публічного обтяження майна у вигляді арешту, а не до будь-якого обтяження, в тому числі приватного забезпечувального чи приватного договірного обтяження рухомого майна.

Відповідно до норм Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» приватне забезпечувальне обтяження на підставі договору застави та публічне забезпечення - накладення арешту є окремими видами обтяження рухомого майна, передбаченого Законом, мають окремий правовий режим застосування (підстави виникнення, особа обтяжувача, вимоги, які забезпечують обтяження, права обтяжувача, порядок звернення стягнення на предмет обтяження тощо), виникають з різних правових підстав.

Отже вказані види обтяжень не можуть бути складовою частиною один одного, а є окремими видами обтяжень і законодавством визначено виключну підсудність лише для одного виду обтяження - публічного обтяження у вигляді арешту. Щодо підсудності спорів за приватними забезпечувальними чи договірними обтяженнями нормами ЦПК України виключну підсудність не визначено, а тому при визначенні підсудності цих спорів слід керуватись загальними нормами, які регулюють територіальну підсудність цивільних справ.

За правилами ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що ініціатором обтяження рухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», беручи до уваги відомості про місцезнаходження відповідача - м. Київ, вул. Глибочицька, 40, за відсутності підстав для застосування у даній справі положень ст.ст. 28, 30 ЦПК України, приходжу до висновку, що дана справа не підсудна Компаніївському районному суду Кіровоградської області, та вважаю за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, керуючись вимогами ст. 27 ЦПК України, передати вказану цивільну справу за місцезнаходженням саме цього відповідача до Подільського районного суду міста Києва, якому вона підсудна за правилами територіальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №391/950/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», третя особа реєстратор Цілепа Євген Миколайович, Регіональна філія м. Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» про зняття заборони відчужувати майно передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Подільського районного суду міста Києва (04071, місто Київ, вулиця Хорива, будинок 21).

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цією статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а у разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя О.В. РЕВЯКІНА