САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/296/25
Провадження №2-др/726/7/25
08.12.2025 м. Чернівці
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді Асташева С. А.,
з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, заяву (клопотання) представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Байцара Ігоря Богдановича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 726/296/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,
03.12.2025 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла заява (клопотання) представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Байцара Ігоря Богдановича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 726/296/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким понесені судові витрати позивачки покласти на відповідачку та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн.
Вказує, що у позові вказано орієнтовний розрахунок витрат, а судовому засіданні 01.12.2025 зроблено заяву про наявність витрат, а тому на підтвердження понесених витрат долучає: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 618 від 25.11.2024, акт приймання-передачі правової допомоги від 02.12.2025 та платіжні інструкції про оплату, а документи на підтвердження повноважень адвоката, містяться у справі. Зазначає, що гонорар є фіксованим, а тариф не перевищує законодавчого обмеження.
У заяві представник позивача Байцар І.Б. просить розглянути такі заяву у судовому засіданні без його участі та ухвалити рішення про розподіл судових витрат.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник Александров О.П. у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідачки скерував клопотання у якому просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки не надано акт виконаних робіт, а також справа не є складною. Розгляд заяви провести у його відсутність.
Неприбуття сторін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви (клопотання).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.
Дослідивши подану до суду заяву (клопотання) та матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо понесених судових витрат у справі.
01.12.2025 Садгірським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення у справі № 726/296/25 яким задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у розмірі 64 914 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 29 копійок та моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Відмовлено у задоволенні інших позовних вимог. Також вирішено питання відшкодування судового збору.
Що стосується понесених позивачкою витрат на правничу допомогу у справі, то питання їх стягнення із відповідачки не вирішувалося судом, оскільки представник позивачки вказав про те, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом 5 днів після ухвалення рішення.
У матеріалах справи наявний ордер на надання правничої допомоги адвокатом Байцаром І.Б., останній подавав документи у справі (заяви та клопотання) та брав участь у судових засіданнях у справі.
На підтвердження понесених позивачкою витрат на залучення адвоката, до матеріалів справи долучено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 618 від 25.11.2024, укладений між АО «Адвокатська компанія «ЛЕКСТЕР» та ОСОБА_1 , відповідно до якого АК «Лекстер» зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу у цивільній справі, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надану допомогу та сплатити витрати, необхідні для виконання цього договору.
Відповідно до п. 2.2 Договору визначено розмір гонорару, за надану за цим договором правову допомогу клієнт сплачує АК «Лекстер» гонорар, розмір якого є фіксованим і складає 12 000,00 грн.
Згідно із даними акту приймання-передачі правової допомоги від 02.12.2025 сторони підтверджують, що АО «АК Лекстер» надало, а Клієнт ОСОБА_1 прийняла таку правову допомогу та понесені по справі судові витрати: вивчення матеріалів справи, збирання доказів, аналіз судової практики, розробка правової позиці у справі, підготовка позовної заяви, підготовка відповіді на відзив, складання процесуальних документів, представництво в 3-х судових засіданнях в суді першої інстанції (07.04.2025, 04.06.2025, 01.12.2025). Підписанням даного акту сторони підтверджують, що професійна правова допомога надана у повному обсязі, належної якості та відповідно до умов договору. У Клієнта відсутні претензії щодо наданої правової допомоги.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Статтею 270 ЦПК України, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Згідно із ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України).
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пункту 1,2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Вирішуючи заявлене клопотання щодо понесених позивачкою ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у справі, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правничої допомоги, акт про надані послуги та платіжні інструкції про оплату, доводять понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою АО «Адвокатська компанія «ЛЕКСТЕР».
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд також враховує, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом справи, а також бере до уваги поведінку сторони позивачки під час розгляду справи, яка не призводила до затягування розгляду справи.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, понесені нею витрати на правничу допомогу у справі належить стягнути із відповідачки.
Однак визначений позивачкою розмір витрат не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, адже заявлений до стягнення розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Перевіряючи розмір заявлених витрат на правничу допомогу суд вважає їх явно завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат.
Зазначені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн є належним чином не обґрунтованими, неспівмірними із складністю справи та вчиненими у ній діями, що суперечить принципу розподілу судових витрат у справі, а тому суд погоджується із доводами представника відповідачки щодо неспівмірності заявлених витрат.
Суд враховує також, що характер спірних правовідносин не є складним, як і вчинені у справі дії, співвідношення ціни позову до розміру витрат у справі, відсутність публічного інтересу до справи, а також не надмірний обсяг доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141- 142, 247, 270 ЦПК України, суд
Заяву (клопотання) представника позивачки ОСОБА_1 , адвоката Байцара Ігоря Богдановича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 726/296/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 726/296/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя С. А. Асташев