Справа № 138/362/22
Провадження № 22-ц/801/2509/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 рокуСправа № 138/362/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Сопруна В.В., Стадника І.М..

за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 138/362/22 за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко Олега Володимировича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу,

за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шестакова Віталія Юрійовича на ухвалу Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2022 року, постановлену у складі судді Київської Т. Б.,

встановив:

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим написом № 71 від 27.01.2020, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Мариною Олександрівною, про стягнення грошових коштів в сумі 245 250,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

20.08.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 мотивована тим, зокрема, що у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. на виконанні перебувало виконавче провадження №61129139 з примусового виконання виконавчого напису №71 від 27.01.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 245250,00 грн, отриманих боржником на підставі договору позики від 04.09.2017. 26.07.2022 у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Мельниченко О.В. виконавче провадження було прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. З моменту вчинення виконавчого напису і по сьогоднішній день боржник ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом, не ухилялась, в той же час, в силу скрутного матеріального становища, не мала змоги погашати заборгованість. Виконавче провадження не містить доказів того, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання зобов`язань.

Оскаржуваною Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022.

Не погодившись з оскаржуваною ухвалою представник заявника ОСОБА_1 адвокат Шестаков Віталій Юрійович подав апеляційну скаргу в якій зазначено, що ухвала постановлена з порушенням матеріального та процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення , яким скасувати обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 , накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.

Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченко О.В. перебувало виконавче провадження № 61129139 щодо примусового виконання виконавчого напису № 71 виданого 27.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 245 250,00 грн., які було передано ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі договору позики від 04.09.2017.

Постановою приватного виконавця Мельниченка О.В. від 03.02.2020 відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим написом.

03.02.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка О.В. про арешт майна боржника накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Також, відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 14.01.2022 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, що містять на відкритих рахунках/електронних гаманцях.

Боржник не виконала своє зобов`язання, а тому ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022, за поданням приватного виконавця, суд вирішив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим написом № 71 від 27.01.2020, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко Мариною Олександрівною, про стягнення грошових коштів в сумі 245 250,00 грн. на користь ОСОБА_2 .

Постановою про прийняття виконавчого провадження від 26.07.2022 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. на підставі договору, укладеного 05.07.2022 з приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченка О.В., прийняла виконавче провадження №61129139 у зв`язку зі заміщенням приватного виконавця Мельниченка О.В.

Відповідно до листа приватного виконавця Жданович В.М. №28283 від 08.08.2025, зокрема, в процесі примусового виконання виконавчого провадження №61129139 з боржником утримано суму 2759,79 грн. Дані кошти розподілені та перераховані у відповідності до вимог ст.45, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме 2318,97 грн. на користь стягувача ОСОБА_2 , 231,90 грн., як основна винагорода виконавця, 208,92 грн. як витрати виконавчого провадження. Залишок заборгованості по виконавчому провадженню становить 267715,21 грн., зокрема, 242931,03 грн. боргу на користь стягувача, 24293,10 грн. основної винагороди приватного виконавця, 491,08 грн. витрат виконавчого провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

У п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Під час судового розгляду встановлено, що підставою для звернення приватного виконавця до суду із поданням про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 було те, що вона зобов`язання за виконавчим написом від 27.01.2020 не виконувала, знала про наявність виконавчого провадження, однак жодних дій щодо погашення заборгованості не вчиняла.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд звертає увагу на те, що грошові кошти в позику ОСОБА_1 отримала ще 2017 року і знала про свій обов`язок щодо їх повернення, однак доказів виконання такого зобов`язання суду не надала. Також, як зазначив стягувач в своїй заяві, заявник протягом 2022-2025 років не вчиняла жодних дій щодо погашення заборгованості.

Крім того, заявник вже зверталась до суду з фактично аналогічними підставами та ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.05.2022 їй вже було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування тимчасового обмеження. Жодних інших підстав, за яких суд міг дійти висновку про виникнення нових обставин, заявник у своїй заяві не зазначає.

Враховуючи викладене, а також те, що заявник вже протягом восьми років, з моменту отримання позики не вчинила жодних дій щодо виконання зобов`язання, те, що стягувач перебуває в Збройних силах України і заперечує проти скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 , оскільки з часу отримання позики та задоволення подання приватного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України сума позики стягувачу не повернула, у тому числі навіть частково, за виключенням незначної суми яку стягнено приватним виконавцем в порядку примусового виконання, а відтак суд вважає, що порівнюючи обставини в яких на момент розгляду заяви перебуває стягувач та заявник, обставини на підставі яких ОСОБА_1 була обмежена у праві виїзду за кордон, не змінились, нових вагомих обставин заявник не навела, у тому числі із дати попередньої ухвали суду про відмову у скасуванні обмеження, а відтак в задоволенні її заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, накладеного ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022 слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 адвоката Шестакова Віталія Юрійовича залишити без задоволення, а ухвалу Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 жовтня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: В.В. Сопрун

І.М. Стадник