Справа № 462/5478/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань - Сеньків Х.М.

представника позивача адвоката Брони М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , - адвокат Брона М.В., звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку гаража № НОМЕР_1 із підвалом, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_5 . Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та на частку гаражу № НОМЕР_1 з підвалом, який розташований в кооперативі індивідуальних забудовників гаражів «Залізничник» за адресою: АДРЕСА_2 .

11.03.2025 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , на ім`я ОСОБА_2 а саме на квартиру саме на частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та на частку гаражу № НОМЕР_1 з підвалом, який розташований в кооперативі індивідуальних забудовників гаражів «Залізничник» за адресою: м. Львів, вул. Курмановича, 1.

Однак, у відповідь на подану заяву нотаріусом видано лист від 11.07.2025 року № 02-14/36 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно зі змістом вказаного листа нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_2 як єдиній спадкоємиці після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки згідно з Довідкою з Реєстру територіальних громад від 10.07.2025 року вбачається, що разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований його син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_3 . Крім цього, нотаріус зазначила, що з документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно не вбачається, чи таке є спільним сумісним майном подружжя чи особистою власністю кожного з них, а другий з подружжя - ОСОБА_3 до нотаріуса не з?явилась.

Відтак нотаріус зазначила, що вона не може встановити склад спадкового майна, оскільки частка померлого ОСОБА_5 у ньому не визначена.

Внаслідок наведених обставин позивачка звернулась до суду в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , відтак просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.07.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі призначено підготовче судове засідання.

Клопотання представника позивача адвоката Брона М.В. про витребування доказів задоволено.

Постановлено витребувати у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. (місцезнаходження: м. Львів, вул. Під Голоском, 24-А,прим. № 180) належним чином завірену копію спадкової справи № 12/2025, заведеної 11.03.2025 після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та витребувати із Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, 26) інформацію щодо перетину державного кордону України (в`їзд/виїзд) громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 у період з 01.01.2022 по 31.12.2024.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Брона М.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених нею у тексті позовної заяви, просила позов задовольнити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, судом вживались заходи для належного повідомлення відповідачів про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресами зареєстрованих місць проживання відповідачів рекомендованою поштовою кореспонденцією скеровувались до відома відповідачів ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї та судовий виклик до суду, роз`яснено право відповідачів, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву, однак поштові конверти, якими скеровувалась судова кореспонденція повернуто до суду неврученими адресатам із зазначенням причини повернення таких згідно довідки АТ «Укрпошта»: «у зв`язку із відсутністю адресата за адресою».

У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачами відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення суду також не поступала.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи які не з`явились, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позива, оглянувши матеріали цивільної справи та копію спадкової справи № 12/2025 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 02 грудня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як встановлено із свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_3 , ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який було укладено 18 січня 1980 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 12/2025 після смерті ОСОБА_5 ,

ОСОБА_1 11 липня 2025 року звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 . Іншими спадкоємцями вказує дружину померлого ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, зокрема квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 з підвалом, який розташований в кооперативі індивідуальних забудовників гаражів «Залізничник» за адресою:

АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Коцюруби Л.Я. № 02-14/36 від 11.07.2025 за останньою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім?я малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як єдиній спадкоємиці, після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім?ї № б/н від 10.07.2025 року з Рестру територіальної громади вбачається, що разом з спадкодавцем ОСОБА_5 проживав та був заресстрований його син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та онук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім цього, судом досліджено повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо активного запису про народження №7 від 11.03.2025 з якого вбачається, що відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 були внесенні відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України на підставі заяви матері № 1 від 18.01.2012. Батьком був записаний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі заяви про визнання батьківства №27/33.3-06-31 від 27.09.2024 відомості про батька були змінені, а саме батьком дитини записано ОСОБА_5 .

Судом також, встановлено, що згідно свідоцтва про народження сергії НОМЕР_4 виданого повторно Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 . Батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю. Р. №4556 від 10.10.2001,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 продали, а ОСОБА_3 купила квартиру АДРЕСА_4 . Квартира складається з: чотирьох кімнат, жилою площею 49,6 кв.м та кухні. Загальна площа квартири 76,6 кв.м.

Копією реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_5 від 05.02.2002 стверджується, що квартира розташована в АДРЕСА_1 , складається з

чотирьох кімнат, жилою площею 49,6 кв.м. в цілому зареєстрована за ОСОБА_3 на праві особистої власності.

Висновком ТзОВ «Консалтинг-експерт 1» ринкова вартість об`єкта за адресою АДРЕСА_1 становить 963 270 грн, станом на 11.07.2025.

Згідно з витягом №3521258 від 07.05.2004 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Львівським обласним державним комунальним БТІ та ЕО встановлено, що гараж розташований на АДРЕСА_2 належав на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №2514 від 24.06.2003.

Висновком ТзОВ «Консалтинг-експерт 1» ринкова вартість об`єкта за адресою АДРЕСА_2 становить 50 000 грн, станом на 11.07.2025.

Судом також встановлено, що 11.03.2025 приватним нотаріусом Коцюруба Л. Я. внесено реєстрацйний запис до Спадкового реєстру відносно спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80417035 від 11.03.2025.

У відповідності до норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За п. 23 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК України).

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (кім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

Згідно положень постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» міститься роз`яснення, що у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

При цьому, тягар доказування, що вказане майно не належить до спільного сумісної власності, покладається на особу, яка заперечує факт набуття майна у спільну сумісну власність.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року № 6-843цс17.

У постанові від 18.03.2025 у справі № 344/5528/22 Верховний Суд також зазначає, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування і встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована.

У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Нотаріус відмовляючи позивачу в оформленні свідоцтва про прийняття спадщини за законом, посилаючись на те, що не може визначити склад спадкового майна, а саме, яка частка належала спадкодавцю у праві спільної сумісної власності, діяла правомірно та одночасно роз`яснила позивачу, що вона має право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Водночас, у суду відсутні будь-які дані як про те, чи спадкове майно, а саме спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на 1/2 частку в якій, у порядку спадкування претендує позивачка в інтересах доньки, придбана за особисті кошти ОСОБА_3 чи за спільні кошти подружжя, та відповідно гаражний бокс № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , разом із підвалом, в якому позивачка також просить визнати право власності на 1/2 частку такого, придбаний іншим з подружжя - ОСОБА_5 за його особисті кошти чи за спільні кошти подружжя, так і відомості (виходячи із позиції презумпції права спільної сумісної власності майна подуржжя) про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як співвласники такого майна на праві спільної сумісної власності, здійснили його поділ або виділення з майна часток співвласника.

У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Так, судом встановлено, що було порушено процедуру повідомлення нотаріусом інших спадкоємців про відкриття спадщини, а тому суд критично оцінює твердження сторони позивача про те, що сторона відповідачів не прийняла спадщину, оскільки у матеріалах представленої суду копії спадкової справи відсутні будь-які відомості про вжиття нотаріусом дій для повідомлення останніх про її відкриття.

Враховуючи встановлені судом обставини та норми законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, а відповідачі не заявляли про їх відшкодування, тому відсутні підстави для розподілу таких.

Керуючись ст. 259, 263, 265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, суд

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт: НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 05.12.2025.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/5478/25.

Суддя Б.М. Гедз