Справа №639/4095/25
Провадження №2/639/1542/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря - Яременко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова цивільну справу № 639/4095/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2025 року до Новобаварсьокго районного суду міста Харкова звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором №8703 від 31.05.2016 у розмірі 18 410,39 грн. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 травня 2016 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено комплексний договір про надання банківських послуг №8703, відповідно до якого клієнт приєднався до Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб.

11 квітня 2024 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» уклали договір факторингу № 11/04/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило, а ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги, в тому числі, до ОСОБА_1 за комплексним договором про надання банківських послуг на суму 18 410,39 грн, з яких: 8 554,30 грн. залишок простроченого кредиту, 7 556,02 грн залишок прострочених відсотків, 2 300,00 грн. залишок прострочених комісій.

Оскільки всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, після набуття ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Санфорд Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал», яку позивач просить стягнути з нього в судовому порядку.

УхвалоюНовобаварського районного суду міста Харкова від 19 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання.

03 грудня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. Також, надано платіжну інструкцію про погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 000,00 грн.

Представник позивача, Маслюженко М.П., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

.

Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що борг визнає, надав квитанцію про часткову сплату боргу.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез?явившихся сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 31 травня 2016 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 шляхом власноручного підписання укладено комплексний договір про надання банківських послуг №8703, (опитувальник) (Кредитний договір), відповідно до якого Клієнт приєднався до Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб в ПАТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua (УДБО) (а.с. 183).

Відповідно до пункту 2.2. УДБО: Клієнт приєднується до УДБО шляхом подання Заяви про надання банківського продукту/послуги або підписанням Комплексного договору про надання банківських послуг встановленої Банком форми, яка свідчить про згоду на прийняття пропозиції Банка на умовах зазначених в УДБО безумовно та у повному обсязі.

Відповідно до пункту 6.12.1. УДБО: Кредити у вигляді Овердрафту/Кредитної лінії надаються на підставі Заяви про надання кредиту, яка міститься у Комплексному договорі про надання банківських послуг (Опитувальника) (Додаток № 3 до УДБО).

Згідно Розділу 1 УДБО: Комплексний договір про надання банківських послуг (Додаток № 3 до УДБО) включає у себе Договір про надання платіжної картки та Кредитний договір, визначає порядок відкриття, здійснення операцій за поточним рахунком (Рахунком), порядок розрахунків та проведення операцій за Рахунком, видача та обслуговування Платіжної картки порядок закриття Рахунку, а також інші умови обслуговування таких Рахунків та Платіжних карток, умови кредитування Клієнта, нарахування процентів за користування Кредитом, виконання грошових зобов`язань за Кредитом. Комплексний договір про надання банківських послуг укладається шляхом оформлення Заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки та Заяви про надання кредиту та Опитувальника.

Таким чином, на підставі Кредитного договору за заявою Клієнта Банк відкрив Клієнту поточний рахунок, видав платіжну карту і надав йому кредит у формі кредитної лінії на строк 12 місяців з наступною автопролонгацією на кожні наступні 12 місяців, у випадку відсутності повідомлення від Банку про закінчення строку кредиту.

Згідно Розділу 1 УДБО: Кредитна лінія - форма кредитування, у якій, у межах встановленого ліміту, здійснюється видача і погашення Кредиту згідно з умовами відповідного Банківського продукту/послуги. У разі часткового або повного погашення Кредиту у вигляді відновлювальної Кредитної лінії, позичальник може повторно отримати Кредит у межах встановленого ліміту і терміну дії Кредитної лінії.

Розмір процентів за користування коштами кредитної лінії, а також строки та порядок погашення заборгованості, сплати процентів та комісій зазначені в Паспорті споживчого кредиту та/або Інформації про умови кредитування, з якими Клієнт був ознайомлений і згодний, про що свідчить його особистий підпис під текстом зазначеного документа.

Крім того, умови нарахування банком процентів та комісій (за наявності) за користування кредитом та порядок і строки їх оплати Клієнтом визначені Розділом 6 УДБО, зокрема, у підрозділі «Особливості надання Кредиту у вигляді Овердрафту/Кредитної лінії», де зазначено: Банк нараховує проценти за користування к редитом не рідше одного разу на місяць у валюті Кредиту на суму використаного Кредиту, за процентною ставкою згідно з Тарифами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому враховується перший і не враховується останній день користування Кредитом. Базою для нарахування процентів є щоденна заборгованість за Кредитом на кінець Операційного (робочого) дня. - У разі використання Кредиту, Клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування Кредитом у попередньому календарному місяці, комісії, нарахованої наприкінці попереднього календарного місяця (у разі наявності), частини Заборгованості за Кредитом (якщо це передбачено умовами відповідного Банківського продукту/послуги) та інших Боргових зобов`язань (Заборгованості) згідно з умовами УДБО та діючими Тарифами (даліОбов`язковий платіж). Обов`язковий платіж здійснюється у строк та у розмірі, зазначеному у Заяві та/або Тарифах та/або Розрахунку сукупної вартості та реальної процентної ставки та/або УДБО.

Уклавши зазначений Договір та підписавши відповідну Заяву-згоду, Відповідач прийняв публічну пропозицію Банку та приєднався до Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями що затверджений Банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua.

Відповідно до умов договору банком був встановлений по належному відповідачу рахунку ліміт кредитної лінії, який був використаний відповідачем. Таким чином, відповідачем отриманий кредит, що підлягає поверненню разом з нарахованими процентами та комісіями у строки передбачені договором, шляхом сплати щомісячного обов`язкового платежу. Відповідачем допущено невиконання умов договору, зокрема, останній платіж на погашення заборгованості здійснений 03 лютого 2022 року. Таким чином, прострочення виконання зобов`язань відповідача полягає у несплаті щомісячного обов`язкового платежу і триває більше 30 календарних днів.

Розділом 6 УДБО зазначено, що у разі неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за кредитом, зобов`язується протягом 30 календарних днів з дня пред`явлення Банком письмової вимоги, сплатити Банку штрафні санкції у випадках та розмірі, передбачених умовами Кредитного договору та УДБО, повернути Кредит, сплатити проценти за його використання, та іншу заборгованість у повному обсязі. Під «пред`явленням вимоги» розуміється направлення Банком вимоги Клієнту у порядку, встановленому п.2.7.4. УДБО. Крім того, даним розділом встановлено, що Банк має право вимагати достроково погасити всю заборгованість за Кредитним договором у випадку порушення Відповідачем строку погашення обов`язкового платежу та/або його частини на один календарний місяць, шляхом повідомлення Відповідача про це шляхом відправки SMS-повідомлення на основний номер телефону та/або іншим способом з дотриманням вимог п. 2.7.4. УДБО. При цьому, Клієнт зобов`язаний в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення Банку про дострокове припинення подальшого надання кредитних коштів та закриття Кредитного ліміту, погасити у повному обсязі заборгованість за Кредитним договором.

Відповідно до пункту 2.7.4. УДБО сторони домовились, що відповідач вважається належним чином, у тому числі письмово повідомленим/ознайомленим про вимогу погашення заборгованості перед Банком у відповідності до УДБО у разі направлення письмового повідомлення на адресу відповідача зазначену в останньому укладеному договорі про надання банківської послуги, або на адресу, що зазначеному в іншому документі, наданому до Банку.

Таким чином, сторони при укладенні кредитного договору погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписках з його рахунку.

Сторони на підставі ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили за цим Договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати відсотків.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до положень статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитною лінією відповідач виконав не в повному обсязі.

Згідно виписок по рахунку позичальника останній платіж на погашення заборгованості здійснено 03 січня 2022 року.

Внаслідок чого у відповідача сформувалась заборгованість перед позивачем, що складається із: залишку простроченого кредиту в сумі 8 554,30 гривень; залишку прострочених відсотків в сумі 7 556,02 гривень, залишку прострочених комісій в сумі 2 300,07 грн.,що разом становить 18 410,39 гривень і підтверджується виписками з рахунку відповідача та розрахунком заборгованості, що здійснений позивачем і доданий до матеріалів справи (а.с. 176-182).

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, 11 квітня 2024 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» уклали договір факторингу № 11/04/24, відповідно до умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги, в тому числі, до ОСОБА_1 за комплексним договором про надання банківських послуг (а.с. 22-25).

У розділ 1 вказаного договору «Предмет договору» визначено, що на умовах, встановлених цим договором та вiдповiдно до глави 73 ЦК України фактор передає грошовi кошти в розпорядження клiєнта (цiна продажу) за плату, а клiєнт вiдступає факторовi права грошової вимоги (права вимоги) до боржникiв за кредитними договорами (портфель заборгованостi) вiдповiдно до рееєтру боржникiв згiдно з додатком № 1 (пункт 1.1.)

Внаслiдок передачi (вiдступлення) права вимоги за цим договором, фактор замiнює клiєнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованостi, та набуває прав грошових вимог клiєнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати вiд боржникiв належного виконання вcix грошових та інших зобов`язань боржникiв за кредитними договорами (пункт 1.2.)

У розділі 6 договору факторингу від 11 квітня 2025 року № 11/04/24 «Порядок відступлення портфеля заборгованості» вказано, що згідно з умовами цього договору клiєнт передає (вiдстyпає) фактору права вимоги до боржникiв, якi виникли у клiєнта внаслiдок невиконання боржниками умов кредитних договорiв, та якi входять до портфеля заборгованості (пункт 6.1.)

Відповідно до пункту 6.2. договору оформлення вiдстyплення права вимоги відбувається в наступному порядку: за цим договором клiєнт передає, а фактор приймає права вимоги в розмiрi портфеля заборгованості (підпункт 6.2.1.). Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинностi даним договором та пiдписання акта приймання-передачi прав вимоги (додаток № 3), пiсля чого фактор стає кредитором по вiдношенню до боржникiв стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акта приймання-передачі прав вимоги (додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (підпункт 6.2.2.).

Згідно з підпунктом 6.2.З. вiдстyплення права вимоги за цим договором здiйснюється без згоди боржникiв.

Відповідно до переліку прав грошової вимоги, переданих відповідно до договору факторингу від 11 квітня 2024 року № 11/04/24 та витягу з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу від 11 квітня 2024 року № 11/04/24 ТОВ «Санфорд Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 18 410,39 грн, з яких: 8 554,30 грн. залишок простроченого кредиту, 7 556,02 грн залишок прострочених відсотків, 2 300,00 грн. залишок прострочених комісій (а.с. 15).

Отже, суд встановив, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 31 травня 2016 року укладено комплексний договір про надання банківських послуг № 8703, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» надало позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії перерахувавши кошти на поточний рахунок, відкритий відповідачем в АТ «Банк Кредит Дніпро», тобто у ОСОБА_1 виникло перед АТ «Банк Кредит Дніпро» зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами. Доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним договором перед АТ «Банк Кредит Дніпро» матеріали справи не містять.

Також суд встановив, що АТ «Банк Кредит Дніпро» за договором факторингу від 11 квітня 2024 року № 11/04/24 передало право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Санфорд Капітал». За вказаним договором ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги до відповідача за комплексним договором про надання банківських послуг від 31 травня 2016 року № 8703 на загальну суму 18 410,39 грн, з яких: 8 554,30 грн. залишок простроченого кредиту, 7 556,02 грн залишок прострочених відсотків, 2 300,00 грн. залишок прострочених комісій.

Разом з цим, відповідачем надано квитаннцію про сплату на рахунок ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованості у розмірі 3 000, 00 грн., призначення платежу сплата боргу судова справа № 639/4095/25.

Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2016 року № 8703, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» складає 15 410, 39 грн.

Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимогиТовариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 01.04.2024 про надання юридичних послуг, вартість послуг до договору, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги до договору (а.с. 11-17).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.

Суд зазначає, що позивачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість.

Відповідач просив зменшити розмір суми витрат на правничу допомогу,оскільки вказана сума витрат є значно завищеною. Вважає, що вартість адвокатських послуг, яку позивач просить стягнути з неї є не співмірною розміру наданої правничої допомоги і вважаю завищеною оплату наданих послуг. Таким чином, враховуючи клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, категорію справи, кількість складених процесуальних документів та час, який необхідний для їх складання, результат вирішення спору, сталість судової практики з відповідного питання, суд вважає, про можливість зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3 000,00 грн. та які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 18 410,39 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 15 410,39 грн. = 83,7%; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 2 422,40 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 83,7 % = 2 027,55 грн. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265 ЦПК України, ст. 42 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 627, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором від 31.05.2016 №8703 у розмірі 15 410,39 грн. (п?ятнадцять тисяч чотириста десять гривень 39 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3 000, 00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 027,55 грн. (дві тисячі двадцять сім гривень 55 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

ПозивачТовариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», ідентифікаційний код 43575686, місцезнаходження: 49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 03.12.2025

Суддя В.В. Труханович