Справа № 461/3304/25 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/2790/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, що накопичилася за період його перебування під вартою з 14.09.2021 року до дати закінчення розгляду кримінального провадження

Оскаржуваною ухвалою судді від 04 серпня 2025року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментах повернуто позивачу. Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою її повернення.

Ухвалу судді від 04 серпня 2025 року оскаржив ОСОБА_1 , вважає ухвалу суду не законною, необгрунтованою, такою, що постановлена з порушенням та недотримання норм матеріального та процесуального права, без встановлення фактичних обставин справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що звертався до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки він не має доходів, так як з 14.09.2021 року перебуває під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» відповідно до вироку Яворівського районного суду від 16.12.2024 року, у зв`язку з чим обмежений у можливості працювати та виконувати оплачувані роботи. Оскільки за час перебування під вартою він не отримує жодного доходу та немає заощаджень чи майна, а він не може оплатити судовий збір. Просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не виконано вимог ухвали про залишення заяви без руху, не сплачено судовий збір, що є підставою про повернення позовної заяви позивачу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, що накопичилася за період його перебування під вартою з 14.09.2021 року до дати закінчення розгляду кримінального провадження.

Ухвалою судді від 17.03.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав того, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки в ній не зазначено відомостей про наявність або відсутність у відповідача ОСОБА_2 електронного кабінету. Крім цього, позивачем не надано доказів надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦК України, а також не сплачено судовий збір. Просив звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 та п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, суддя відмовив у звільненні позивача від сплати судового збору у звя`зку з відсутністю для цього законних підстав.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.03.2025з вищенаведених підстав позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали. В разі не усунення до встановленого терміну визначених ухвалою недоліків, позивачу роз`яснено, що заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Дана ухвала була надіслана в електронній формі 17.03.2025 позивачу на електронну пошту через електронний кабінет.

21.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відстрочення та/або розстрочення, зменшення його розміру або звільнення від сплати (клопотання сформовано та надіслано до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС), в якому зазначає, що станом на сьогоднішній день та впродовж останніх трьох років та шести місяців він не має доходів, оскільки з 14.09.2021 року перебуває під вартою в ДУ «Львівська УВП №19» відповідно до вироку Яворівського районного суду від 16.12.2024 року, працювати або виконувати будь які роботи на платній основі в ДУ «Львівська УВП №19» не передбачено чинним законодавством. Оскільки він не може оплатити всю суму судового збору, тому його не може бути обмежено в праві гарантованому статтею 55 Конституції України.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2025 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах знову було відмовлено.

В обгрунтування висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя посилався на положення ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», які передбачають умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення, і оскільки підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, а позивачем не надано суду належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, а посилання на те, що на даний час не працює та впродовж останніх трьох років та шести місяців є безробітним, оскільки, починаючи з 14.09.2021 перебуває під вартою в ДУ «Львівській установі виконання покарань №19» відповідно до вироку Яворівського районного суду від 16.12.2024, не є підставою для звільнення від сплати судового збору. На думку судді, тривалість перебування під вартою може розглядатися судом як один із факторів, що свідчить про фінансові труднощі, але не може бути достатнім доказом для звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір». І оскільки зазначені умови, за наявності яких ОСОБА_1 можна було б звільнити від сплати судового збору, відсутні, належних доказів, що підтверджують незадовільний майновий стан та відсутність джерел доходу на момент подання позову позивач не надав, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання до суду даного позову, що становить 1211,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, суддя повторно залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу термін 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, зазначивши, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Оскаржуваною ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 04.08.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Яворівський відділ ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах повернуто позивачу. Роз`яснено позивачу, що повернення позовної зави не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою її повернення.

Повернення позовної заяви суддя мотивував тим, що описані в ухвалі недоліки позивачем станом на 04.08.2025 року не усунуті, відповідно до вимог частини 3 статті 185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Тобто, позовна заява повернути з підстав несплати судового збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених норм права вбачається, що за подання до суду позовної заяви позивач повинен сплатити судовий збір, проте суд за клопотанням позивача може звільнити його від сплати судового збору в разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, за клопотанням може відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частина 1 статті 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, зазначених у статті 175 та 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалами судді від 17.03.2025 року і від 26.03.2025 року підтверджується те, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви суддею розглянуті, що свідчить про те, що такі суддею вирішувалися, і в їх задоволенні відмовлено.

Підставою для повернення позовної заяви є невиконання вимог ухвал судді про усунення недоліків позовної заяви, а саме щодо несплата судового збору.

Встановлено, що починаючи з 14.09.2021 ОСОБА_1 перебуває під вартою в ДУ «Львівській установі виконання покарань №19» відповідно до вироку Яворівського районного суду від 16.12.2024.

Як вбачається з ухвали від 26.03.2025 року, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суддя посилається на те, що ОСОБА_1 не надав доказів, що підтверджують його незадовільний майновий стан та відсутність джерел доходу, які б давали суду підстави звільнити позивача від сплати судового збору.

В той же час в цій же ухвалі суддя зазначає, що тривалість перебування під вартою може розглядатися судом як один із факторів, що свідчить про фінансові труднощі, але не може бути достатнім доказом для звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Тобто, суддя припускає можливі фінансові труднощі ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням під вартою в ДУ «Львівській установі виконання покарань №19», відсутність у нього у зв`язку з цим доходів.

Разом з тим, з огляду на вищенаведене, суд не розглянув питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати ОСОБА_1 судового збору на певний строк.

А відтак, за відсутності передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд вправі був вирішити питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, а не повертати позивачу позовну заяву з підстав несплати судового збору.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішенняє:1)неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.5 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року- задовольнити.

Ухвалу судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 серпня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 03.12.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк