Провадження № 2-н/361/2373/25
01 грудня 2025 року м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -
20 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України через підсистему Електронний суд звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.05.2022 року по 31.10.2025 року (включно) основний борг в сумі 24 638 грн 51 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 242 грн 24 коп.
Згідно з п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Між тим, п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Так, в поданій до суду заяві про видачу судового наказу стягувач зазначає період виникнення боргу з 01.05.2022 року по 31.10.2025 рік, однак заяву подано до суду 20 листопада 2025 року, через підсистему Електронний суд, тобто із пропуском строку позовної давності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 165, 166, 167, 354 ЦПК України, суд,
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
Копію ухвали разом із заявою та доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.
Роз`яснити заявнику, що внесена сума судового збору поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Апеляційна скарга може бути подана в строк визначений статтею 354 ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.
Суддя В.Червонописький