Справа № 369/4978/23
Провадження №2/369/590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І. А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/4978/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочину,

В С ТА Н О В И Л А:

У провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. 06.04.2023 року надійшла позовна заява представник позивача ОСОБА_1 адвокат Джяутова В. В. до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочину. Разом з позовом до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. від 11.11.2025 року № 1016 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи на підставі рішення зборів суддів від 06.10.2025, у зв`язку зі звільненням головуючого судді ОСОБА_4 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі поданої заяви про відставку (Рішення Вищої ради правосуддя від 02.10.2025 №2044/0/15-25 Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра (відрядженої до Києво-Святошинського районного суду Київської області) відповідно до пункту 2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №369/4978/23 провадження 2/369/590/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 року справу передано на розгляд судді Козак І.А.

14 жовтня 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» () у розмірі 100% статутного капіталу, номінальною вартістю 10 250 000 (десять мільйонів двісті п`ятдесят тисяч) грн, що належать ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені наведеним Законом, відносно/щодо ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» ( ), а саме: реєстрації внесення змін до установчих документів; реєстрації будь-яким чином існуючої редакції статуту ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ»; вносити зміни щодо розміру статутного капіталу ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» та порядку/способу його формування; вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників (учасників) ТОВ « ФОРТУНА ЗСУ », зміну та виключення учасників ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ», зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені ТОВ «ФОРТУНА ТОВ ЗСУ», зміну органів управління ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ », зміну місцезнаходження « ФОРТУНА ЗСУ » ( ).

Заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо часток учасників ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ»; внесення змін до статуту ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» і затвердження нової редакції статуту ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» ( ).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом спору за даною справою є визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 05 серпня 2019 року, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 р. по 11.09.2020 р.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,0804 га, кадастровий номер: :01:010:5018, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року про забезпечення позову була залишена без змін.

Разом з тим, ОСОБА_3 , достеменно знаючи про існування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2023 р. про забезпечення позову по справі № 369/4978/23, заснувала ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ». ОСОБА_3 є єдиним учасником ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ». Дане товариство було зареєстровано 03 грудня 2024 року. Розмір статутного капіталу товариства складає 10 250 000 гривень.

05 грудня 2024 року ОСОБА_3 підписала акт прийому-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» () про передачу до статутного капіталу ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» житлового будинку, загальна площа - 248,8 кв.м., житлова площа 77,3 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,0804 га, кадастровий номер якої: :01:010:5018, за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки, площею 0,0804 га, кадастровий номер якої: :01:010:5018, за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Даний акт прийому-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Азаровою Н.І., зареєстровано у реєстрі за номерами 1148, 1149.

А тому позивач вважає, що ОСОБА_3 самовільно, порушивши приписи ухвали Києво-Святошинського суду Київської області від 05 жовтня 2023 року про забезпечення позову, змінила коло відповідачів по даній справі (змінивши власника спірного нерухомого майна) та фактично зробила неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову судом.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування та застосування наслідків недійсності правочину , прийнято до розгляду .

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя дослідивши матеріали справи, дійшла наступного висновку.

Згідно правил ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Вирішуючи питання про накладення арешту, суд має оцінити наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та заявленими позовними вимогами.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Накладення арешту на частку у статутному капіталі не перешкоджає здійсненню господарської діяльності, оскільки обмежується лише право власника на розпорядження майном, і діє до вирішення спору по суті (постанова Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі №201/16142/17-ц).

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, предмет та підстави спору, який виник між сторонами, співмірність обраних позивачем видів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про забезпечення позову частково.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на частку у статутному капіталі ТОВ «ФОРТУНА ЗСУ» (), а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224 та земельну ділянку площею 0,0804 га за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, кадастровий номер :01:010:5018.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, а також іншим суб`єктам, уповноваженим на здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень згідно ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії визначені в Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєстрацію заяв в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, майнові права на нього, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, майнові права на нього, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, майнових права на нього, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна та майнових прав на них, а саме, щодо: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224 та земельної ділянки площею 0,0804 га за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, кадастровий номер :01:010:5018.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ірина КОЗАК