Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/2619/25
Провадження № 2/572/1035/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/2619/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 17 від 03.11.2021 року, №4166684 від 16.09.2021 року в розмірі 54977,83 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір № 17. Відповідно до даного договору відповідачу був наданий кредит, сума якого складає 1000 грн.

18 грудня 2023 року було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором № 17.

16 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 шляхом заповнення заявки був укладений договір про споживчий кредит №4166684.

26 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір №26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами , в тому числі і за договором №4166684.

18 лютого 2025 року було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами в тому числі і за кредитним договором №4166684.

Відповідач підписавши дані договори підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з веденням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі встановленому договором.

Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує в зв`язку з чим утворилася заборгованість. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором в сумі 54977,83 гривень, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 гривень.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

10 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідачка позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та стягнення відсотків межах строку дії кредитних договорів. Вказала, що у відповідача відсутні правові підстави нараховувати відсотки після закінчення строку дії договорів. Просить стягнути суму заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 18328 грн., яких: за договором №17 від 03.11.2021 року 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 328 грн. сума заборгованості за відсотками, за договором №4166684 від 16.09.2021 року- 10000 грн. -сума заборгованості за основною сумою боргу, 5100 грн.- сума заборгованості за відсотками, 1900 грн.- комісія, а також просить зменшити витрати на правничу допомогу до 4000 грн.

25 червня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив , відповідно до якого просять позов задоволити повністю, зазначають, що незгода відповідача з розрахунком наданим позивачем, не є підставою для відмови від позову і не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Сторонами був погоджений користування кредитом, який був продовжений, оскільки відповідачем здійснювалося погашення заборгованості. Просили врахувати всі доводи, викладені у відповіді на відзив.

30 червня 2025 року від відповідачка надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги визнають частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір позики №17. За умовами якого позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 1000 грн., які у випадку проведення пролонгації/реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості, із процентною ставкою 1.10 % на день. Строк кредитування 30 днів .

Даний договір був підписаний позичальником електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону.

Також відповідачем були підписані графік платежів та паспорт споживчого кредиту.

Згідно розрахунку вартості кредиту загальна вартість кредиту складає 1328 грн. з яких сума кредиту складає 1000 грн., проценти за користування кредитом 328 грн.

Невід`ємною частиною цього договору позики є «Загальні умови надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», затверджені наказом директора ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» від 12 жовтня 2021 року № 20211012-1 (далі- загальні умови), які розміщені на сайті https://loany.com.ua/pages/uk/rules шляхом підписання цього договору позичальник прийняв загальні умови у якості умов цього договору позики.

Позивач на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти в сумі 1000 грн., які були перераховані на платіжну картку відповідача через платіжний сервіс «iPay», що підтверджується інформаційною довідкою сервіс «Онлайн Платежі».

Номер платіжної картки був зазначений відповідачем у реєстраційній анкеті клієнта позичальника.

18 грудня 2023 року ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №18/12-2023, відповідно до умов якого право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 22 грудня 2023 до договору факторингу №18/12-2023, ОСОБА_1 було включено до реєстру боржників, тому ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 2561,80грн., з яких: 1 000,00 грн. - сума основного боргу за кредитом, 1561,80 грн. - сума нарахованих процентів.

За таких обставин, до ТОВ «Факторинг Партнерс» починаючи з 22 грудня 2023 року відповідно до договору факторингу №18/12-2023 перейшло право за Договором №17 від 03.11.2021, що укладено між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 .

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунку, заборгованість відповідача станом на 07 травня 2025 року складає 2561,80 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 1000 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 1561,80 грн.

16 вересня 2021 року ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит №4166684 в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, рік народження, номер мобільного телефона та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід, надала згоду, щодо правил кредитування .

Анкета-заява на кредит №4166684 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду даної заяви.

На підставі даної заяви 16 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4166684 за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 10000 грн. (п. 1.2 договору) строком на 30 днів з 16 вересня 2021 року. термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом- 16 жовтня 2021 року. Проценти за користування кредитом 5100 грн., комісія за надання кредиту 1900 грн. Загальна вартість кредиту 17000 грн.

Даний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт товариства або відповідний мобільний додаток (п.6 Договору).

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією відповідно до якого 17 вересня 2021 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 , було перераховано 10 000 грн.

Підтвердженням укладення відповідачем договору є також паспорт споживчого кредиту, графік платежів , який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту.

Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №4166684 від 16.09.2021 року, який є додатком до даного договору, датою платежу є 16 вересня 2021 року, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, проценти за користування кредитом - 5100 грн., комісія 1900 грн., загальна вартість кредиту 17000 грн.

Договір №4166684 від 16.09.2021 року укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону , що підтверджується довідкою про ідентифікацією, долученою позивачем до матеріалів справи.

26 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір факторингу №26-01/2022-83, згідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Мілоан».

Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №4166684 від 16.09.2021 укладеного з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 39721,28 грн.

10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали Договір факторингу №10-03/2023/01, згідно умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Мілоан».

Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за кредитним договором №4166684 від 16.09.2021 укладеного з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 52416,03 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за ОСОБА_1 станом на 10 березня 2023 року наявна заборгованість за кредитним договором №4166684 від 16.09.2021 у сумі 52416,03 грн, а саме: заборгованість за кредитом 8755 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 29066,28 грн; 1900 грн. комісія 1900 грн., та 12694,75 нараховані відсотки згідно кредитного договору.

В подальшому, 18 лютого 2025 року між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір №18-02/25 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги.

Відповідно до даного договору ТОВ «Коллект Центр» відступило право грошової вимоги по кредитним договорам ТОВ «Факторинг Партнерс».

Витяг із реєстру прав вимоги від 18 лютого 2025 року, долученого до вказаного договору, відступлено право вимоги і до відповідача ОСОБА_1 за зобов`язаннями в сумі 52416,03 грн.

Відповідач же зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за договором, яка нею не повернута.

Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ч.1ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, суд вважає, що умови договорів, були узгоджені сторонами на момент їх підписання , позичальник погоджувався на вказані умови, крім цього, умови договору чітко прописані у тексті договорів, наведено розрахунок загальної вартості кредитів.

Отже наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення ОСОБА_1 кредитних договорів, зазначених в позові, та факт існування заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів за договорами №4166684 від 16.09.2021 року та №17 від 03 листопада 2021 року.

Надані позивачем докази укладення даних кредитних договорів та отримання відповідачем кредитних коштів є належними, допустимими і достовірними, що також не заперечувалося відповідачкою.

До ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли права ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з с.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Сторони договору про споживчий кредит №4166684 погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1900 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону.

Факт отримання грошових коштів, як слідує із заяв по суті справи, відповідач не заперечує, проте заперечує щодо розрахунку заборгованості по відсоткам, наданого позивачем.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Також, Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За умовами договору позики № 17 від 03 листопада 2021 року укладений між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 , сторони погодили строк кредитування 30 днів з відсотковою ставкою 1,10%.

Згідно довідки по договору позики нарахування процентів здійснювалося за період з 3.11.2021 року по 01.01.2022 року та заборгованість становить 2561,81 грн. , тобто нарахування відсотків проводились поза межами строку кредитування.

Доказів щодо пролонгації дії договору матеріали справи не містять.

Тому суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача узгоджений сторонами розмір заборгованості по відсотках 328 грн.

Щодо договору про споживчий кредит №4166684 від 16.09.2021 року суд зазначає наступне.

За умовами договору про споживчий кредит №4166684 від 16.09.2021року сторони погодили термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) до 16.09.2021 року.

Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору передбачено проценти за користування кредитом: 5100 грн. які нараховуються за ставкою 1,70 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

При цьому, як вбачається з договору, сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів з 16.09.2021 до 16.10.2021. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору.

Відомостей щодо пролонгації дії договору, у порядку, визначеному п.п. б п. 2.3.2. договору матеріали справи не містять. У зв`язку з чим, суд не бере до уваги відомості про сплату комісії за пролонгацію, відсотків та тіла кредиту, оскільки ця відомість виконана первісним кредитором і не містить погоджень іншої сторони, тобто вказана обставина не підтверджується належними та допустимими доказами.

Крім того, сплата комісії, відсотків та тіла кредиту, відбулась після закінчення строку кредитування.

Суд погоджується в даному випадку з запереченнями представника відповідача, оскільки первісний кредитор, без підтвердження факту пролонгації договору, проводив нарахування за відсотками поза межами строку кредитування.

У зв`язку з чим, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за цим договором у сумі (з врахуванням сплачених відповідачем сум) 11054 грн., з яких: 8755 грн. -заборгованість за кредитом, 399 грн. -заборгованість за процентами та 1900 грн. комісії за надання кредиту.

При стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Отже, за договором №17 від 03.11.2021 року стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 1328 грн., з яких 1000 грн.- за тілом кредиту, 328 грн. за процентами.

За договором №4166684 від 16.09.2021 року стягненню з відповідача підлягає заборгованість у сумі 11054 грн., з яких: 8755 грн. -заборгованість за кредитом, 399 грн. -заборгованість за процентами та 1900 грн. комісії за надання кредиту.

Всього за двома договорами необхідно стягнути 12382 грн.

Одночасно, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024.

Згідно із заявкою № 98 про надання юридичної допомоги від 01.04.2025 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 16000,00 грн.

Суд зазначає, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 16000 грн. є необґрунтованим та завищеним.

Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 545,56 грн. (12382 х2422,40:54977,83=545,56) та витрати на правову допомогу у розмірі 1977,65 (12382х6000:54977,83=1351,30).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за №17 від 03.11.2021 року , №4166684 від 16.09.2021 року у розмірі 12382 (дванадцять тисяч триста вісімдесят дві) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 545 (п`ятсот сорок п`ять) гривень 56 копійок та 1351 (одна тисяча триста п`ятдесят одна) гривня 30 копійок понесені витрати на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: