ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/169/25
"04" грудня 2025 р. селище Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРЕЙД ЛТД» про стягнення боргу за договором позики, за участі представника позивача адвоката Ігнатова Є.Є., -
22.08.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Укр-Трейд ЛТД» про стягнення боргу за договором позики, з постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.08.2025 про скасування ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2025 року про закриття провадження у справі та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, Позивачем неодноразово надавалася Відповідачеві поворотна фінансова допомога з метою поповнення обігових коштів Відповідача, підвищення обсягів виробництва, сплати податків та зборів тощо.
23.12.2019 року між ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД " (позичальник, відповідач) та ОСОБА_1 (позикодавець, позивач) було укладено Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23.12.2019 року, відповідно до якого позивач надає безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, строком до "23" грудня 2022 року.
Загальна орієнтована сума даного Договору становить 145 000,00 гривень (сто сорок п`ять тисяч грн. 00 коп.). ПДВ за даною операцією не передбачено. Сума договору складається з сум всіх наданих Позичальнику траншів (п. 2.1. Договору).
Якщо фактичний розмір наданих Позикодавцем грошових коштів за цим Договором виявиться меншим, ніж зазначено у п.2.1., сумою Договору вважатиметься фактично надана сума грошових коштів (п. 2.2. Договору).
За цим Договором проценти Позичальником не нараховуються та не стягується (п. 2.3. Договору). Поворотна фінансова допомога має бути повернутою до до 23.12.2022 року (п. 4.1. Договору).
Сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок з Позикодавця (п. 5.1. Договору).
При простроченні Позичальником повернення суми коштів (її частини) неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом усього періоду порушення (п. 6.2. Договору).
За прострочення Позичальником повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період нарахування пені та штрафні санкції у вигляді 3% річних від простроченої суми до моменту повернення (п. 6.2. Договору).
Позивач 23.12.19 перерахував Відповідачу згідно платіжного доручення №02/04 суму 100 000, 00 грн., 26.12.19 перерахував Відповідачу згідно платіжного доручення №02/09 суму 42 830, 00 грн.
16.02.22 Відповідач повернув Позивачу згідно платіжного доручення №15 суму 82 830, 00 грн.
Станом на 03.02.25 заборгованість Відповідача за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 23.12.2019 року складає 60 000,00 грн. Заборгованість Відповідача з урахуванням штрафних санкцій відповідно до розрахунку штрафних санкцій за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 23.12.2019 року на 03.02.25 року складає: період прострочення грошового зобов`язання: з 24.12.2022 по 03.02.2025 Кількість днів: 773 сума основного боргу: Неустойка (пеня): 60 000,00 грн. 45 387,39 грн. Інфляційне збільшення: 3% річних 10 603,83 грн. 3 807,12 грн. Разом: 119 798,34 грн.
Відповідач своїх зобов`язань по поверненні позики не виконує, а тому Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача заборгованість за поворотної фінансової допомоги від 23.12.2019 року, штрафні санкції та судові витрати.
За таких обставин, Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь всього 119 798,34 грн. заборгованості.
З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О.
Ухвалою судді від 25.08.2025 призначено підготовче провадження у даній справі.
17.09.2025 від представника позивача адвоката Ігнатова Є.Є. надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 136 627,93 грн., а саме: основна сума боргу 60 000,00 грн., 3% річних - 4 921,64 грн., та інфляційні втрати 14 867,94 грн., неустойка (пеня) - 56 838,35 грн.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не прибув та його представник адвокат Ігнатов Є.Є. позовні підтримав та просив їх задовольнити. Наполягає на тому, що укладений договір позичальником не виконаний і поворотну фінансову допомогу не повернуто.
Представник відповідача до суду не прибув, як юридична особа, про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на офіційну електронну адресу підприємства, а також шляхом повідомлення про розгляд справи керівника юридичної особи. Жодних заяв та клопотань, в тому числі, по суті справи не подавав.
У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи. Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вирішуючи заявлений позов суд виходить з наступного.
Відповідно до пп. 14.1.257 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З наданих суду доказів судом встановлено, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД" є ОСОБА_1 .
23.12.2019 року між ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД " (позичальник, відповідач) та ОСОБА_1 (позикодавець, позивач), відповідно до якого позивач передає грошові кошти (поворотну безпроцентну фінансову допомогу, в розмірі, установленому Договором, а відповідач зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна орієнтована сума даного Договору становить 145 000,00 гривень (сто сорок п`ять тисяч грн. 00 коп.). ПДВ за даною операцією не передбачено. Сума договору складається з сум всіх наданих Позичальнику траншів.
Якщо фактичний розмір наданих Позикодавцем грошових коштів за цим Договором виявиться меншим, ніж зазначено у п.2.1., сумою Договору вважатиметься фактично надана сума грошових коштів (п. 2.2. Договору).
За цим Договором проценти Позичальником не нараховуються та не стягується (п. 2.3. Договору). Поворотна фінансова допомога має бути повернутою до до 23.12.2022 року (п. 4.1. Договору).
Сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок з Позикодавця (п. 5.1. Договору).
При простроченні Позичальником повернення суми коштів (її частини) неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом усього періоду порушення (п. 6.2. Договору).
За прострочення Позичальником повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період нарахування пені та штрафні санкції у вигляді 3% річних від простроченої суми до моменту повернення (п. 6.2. Договору) (а.с. 11).
Позивачем надано суду квитанції: № 02/04 від 23.12.2019 на суму 100 000,00 грн., № 02/09 від 26.12.2019 на суму 42 830,00 грн.
За поданими квитанціями призначення платежу зазначено: Зворотня фінансова допомога згідно договору № б/н від 23.12.2019.
Крім того, позивачем надано копії договорів позики і квитанції на підтвердження перерахування коштів за іншими договорами про надання поворотної фінансової допомоги (а.с. 7-10,13-25).
Отже, між сторонами укладено Договір поворотної фінансової допомоги та позивачем зі свого боку виконано зобов`язання за даним договором і здійснено шляхом зарахування на рахунок Позичальника грошових коштів на загальну суму 142 830,00 грн. Таким чином, кошти вважаються переданими Позичальникові.
При цьому, вирішуючи питання про існування заборгованості Відповідача та її розмір за укладеним з Позивачем Договором поворотної фінансової допомоги, суд виходить з наступного.
Положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.
Таким чином, на рахунках бухгалтерського обліку, в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, систематизується інформація, що міститься в первинних документах.
Відповідальність за будь-які розбіжності, що містяться у первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку, несуть особи, які склали та підписали ці документи, власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством. Самі лише регістри синтетичного та аналітичного обліку не є належним та достатнім доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, якщо інформація, відображена в них, не підтверджена первинними документами. Тобто регістри синтетичного та аналітичного обліку є доказом повернення боргу за умови, що інформація, яка в них відображена, підтверджена первинними документами.
Відсутність первинного документа спростовує існування господарської операції та факт виникнення у сторін прав та обов`язків за цією господарською операцією (сплатити кошти тощо).
Наведені висновки узгоджуються з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 902/672/16, відповідно до яких допустимими доказами, що підтверджують вчинення господарської операції, передусім є первинний документ, який складений та оформлений належно і відповідно до вимог закону.
Недотримання вимоги закону про відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку (частина третя статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»), не має наслідком спростування відповідної господарської операції та не впливає на права та обов`язки сторін, що виникають в результаті здійснення цієї господарської операції, оскільки у цьому випадку наслідки полягають у настанні відповідальності за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та за недостовірність відображених у них даних, для осіб, які склали та підписали ці документи (частина восьма статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»).
Верховний Суд неодноразово формулював висновки щодо доказової бази на підтвердження факту сплати коштів, якими є належно оформлені первинні документи, а саме: прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення/повернення особою коштів у готівковій формі та банківська виписка у випадку внесення/повернення коштів у безготівковій формі.
З наведеної норми законодавства вбачається, що належним, допустимим і достовірним доказом існування заборгованості позичальника (ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД") перед позикодавцем і її розмір за Договором поворотної фінансової допомоги від 23.12.2019 є саме документи сформовані відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»
Позивач, будучи керівником підприємства, що є боржником (Позичальником) за укладеним Договором поворотної фінансової допомоги не надав суду жодного документу, який підтвержує існування невиконаних зобов`язань відповідача за вказаним договором та їх розмір, зокрема таких як податкової звітності чи бухгалтерської довідки, сформованих за правилами бухгалтерського обліку.
Суд наголошує на тому, що до ліквідації підприємства на ньому ведеться бухгалтерський облік та звітність, а отже для сформування відповідного документу на підтвердження обставин на існування яких наполягає позивач і надання їх суду як належних і допустимих доказів існування невиконаного зобов`язання і його розміру, на переконання суду, жодних перешкод не існує.
При цьому суд зауважує, що строк повернення коштів настав 23.12.2022, тобто більше ніж за півтора роки до звернення позивача до суду з даним позовом. Отже, протягом вказаного проміжку часу, Відповідач мав вестися облік такої заборгованості відповідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в разі її існування.
Окремо слід відзначити відсутність будь-яких доказів часткового виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань на чому наполягає позивач, зокрема повернення Позивачу суми 82 830, 00 грн. за платіжним дорученням №15 від 16.02.22.
До того ж відсутні докази подання Позивачем претензії Відповідачу з приводу невиконання останнім Договору поворотної фінансової допомоги.
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункти 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд(частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Отже, твердження позивача про часткове невиконання позичальником (ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД") своїх зобов`язань за Договором поворотної фінансової допомоги від 23.12.2019, за відсутності документів сформованих за правилами бухгалтерського обліку, суд вважає таким, що не підтверджується належними , допустимими і достовірними доказами.
З урахуванням встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 158, 264-265 ЦПК України, суд
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРЕЙД ЛТД» про стягнення боргу за договором позики, відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.12.2025.

Суддя: В. О. Говоруха