БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.12.2025
Справа № 497/3150/25
Провадження № 2/497/1773/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

"03" грудня 2025 р. м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2025 року до суду через ситему «Електронний суд» надійшла названа позовна заява ОСОБА_1 , якою останній просить:

1.Стягнути з Відповідача ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду, збитки, борг у розмірі, що становить 39 8557,21 гривень (що доведено банківськими платіжними документами та додатковими відомостями, долученими до матеріалів справи), у т.ч. врахувати додатково 3% річних за кожен рік, додатково з урахуванням інфляції;

2. Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, збитки, борг у розмірі, що становить 48 000,00 гривень, у т.ч. врахувати додатково 3% річних за кожен рік, додатково з урахуванням інфляції;

3. Стягнути з Відповідача ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду, розмір якої становить 200 000,00 гривень, але не менше 8000,00 гривень за кожен місяць, що становить не менше мінімальної заробітньої плати за кожен місяць;

4. Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 гривень, але не менше 8000,00 гривень за кожен місяць, що становить не менше мінімальної заробітньої плати за кожен місяць;

5. Стягнути з Відповідача ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 гривень, але не менше 8000,00 гривень за кожен місяць, що становить не менше мінімальної заробітньої плати за кожен місяць;

6. Ухвалою вжити заходів щодо забезпечення в подальшому позовних вимог, накласти тимчасово арешт на майно боржників - Відповдачів.

7. Звільнити його, пзивача від сплати судового збору, як потерпілого у кримінаінальних провадженнях.

В обгрунтування заяви зазначає, що йому - позивачу надано статус потерпілого в кримінальних провадженнях.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, серед основних завдань кримінального судочинства стоїть питання про притягнення винних осіб до відповідальності, як засіб правового реагування держави з метою дотримання правопорядку. Кримінальне судочинство поряд із вирішенням питань дотримання правопорядку та притягнення винних осіб до відповідальності допускає одночасне вирішення питань приватного характеру, яким заподіяно шкоди.

У грудні 2022 року, ОСОБА_4 , сумісно з ОСОБА_2 запропонували йому, позивачу придбати в них легковий автомобіль марки Шкода Октавіа 2006 року випуску, надіслали йому фото автомобіля, і у присутності свідків показали автомобіль по відеозв`язку. Продаж автомобіля вони здійснювали сумісно.

Отримавши від нього, позивача гроші фактично за автомобіль, зникли, почали переховуватися, заявляти, що в ОСОБА_4 померла дружина…, і тому з передачею йому автомобіля та його перереєстрації на нього нібито затримка…

Як виявилось з часом, дружина ОСОБА_4 жива, відбулось розлучення між ними….

Тобто, без його - позивача згоди, без його дозволу та відому, автомобіль, за який ним сплачено гроші, оформлено на рідну сестру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Розгляд справи просить здійснити саме Болградським районним судом Одеської області, оскільки саме в м. Болград відбувались події, більшість свідків проживає саме у м. Болград.

Стверджує, що йому - позивачу, якому фактично заподіяно кримінальним злочином шкоду, має права вибору суду.

Враховуючи факти погроз йому вбивстом, оскільки Відповідач ОСОБА_4 погрожує йому вбивством, існує реальна загроза його життю та здоровью, справу слід розглядати за місцем його фактичного перебування, у м. Болград.

Вважає, що своїми умисними діями, що виразилися у таємному, з корисливою метою зговорі, змові, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 здійснили викрадення чужого майна, шахрайським шляхом при тому привласнили гроші.

Вчиненнями кримінального злочину, кримінальних правопорушень, йлму - потерпілому ОСОБА_1 завдано моральної та матеріальної шкоди.

Зазначене стало підставою для зернення до суди з цим позовом.

29.11.2025 року суддею було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру:

-№2064381 про те, що відомості про реєстрацію ОСОБА_1 не знайдено (а.с.67);

-№2064385 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.68).

Відносно інших відповідачів суд інформацію щодо адреси реєстрації не зміг перевірити в зв`язку з відсутністю дати народження та/або РНОКПП відповідачів.

29.11.2025 року суддею було надіслано запити до Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та Центру надання адміністратвиних послуг Болградської міської ради Одеської області про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача ОСОБА_1 (а.с.66), який посилався на те, що підсудність справи має визначатись за вибором позивача (ст.28 ЦПК України).

03.12.2025 року судом отримано відповідь Центру надання адміністратвиних послуг Болградської міської ради Одеської області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.69).

03.12.2025 року через систему «Електронний суд» позивачем надіслано заяву про забезпечення позову (а.с.70-113).

03.12.2025 року через систему «Електронний суд» позивачем надіслано клопотання про передачу цієї справи судді Кравцовій А.В. (а.с.114).

Вивчивши текст позовної заяви на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, дотримання позивачем вимог, передбачених відповідним процесуальним законодавством України, а також юрисдикційну підсудність.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що даний позов не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Позивачем подано позов до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить:

1.Стягнути з Відповідача ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду, збитки, борг у розмірі, що становить 39 8557,21 гривень (що доведено банківськими платіжними документами та додатковими відомостями, долученими до матеріалів справи), у т.ч. врахувати додатково 3% річних за кожен рік, додатково з урахуванням інфляції;

2. Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, збитки, борг у розмірі, що становить 48 000,00 гривень, у т.ч. врахувати додатково 3% річних за кожен рік, додатково з урахуванням інфляції;

3. Стягнути з Відповідача ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду, розмір якої становить 200 000,00 гривень, але не менше 8000,00 гривень за кожен місяць, що становить не менше мінімальної заробітньої плати за кожен місяць;

4. Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 гривень, але не менше 8000,00 гривень за кожен місяць, що становить не менше мінімальної заробітньої плати за кожен місяць;

5. Стягнути з Відповідача ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в розмірі 200000,00 гривень, але не менше 8000,00 гривень за кожен місяць, що становить не менше мінімальної заробітньої плати за кожен місяць;

При цьому з самого змісту позовних вимог слідує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відносно позивача вчинені неправомірні дії, за якими злійснюються досудові розслідування в кримінальних провадженнях, що підтверджується долученими витяги з ЄРДР:

№0001620 від 05.11.2024 року за попередньою кваліфікацією за ст.129 ч.1 КК України (за фактом погроз життю та здоров`ю ОСОБА_1 з боку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через мобільний телефон) - підрозділ дізнання Дарницького управління поліції ГУНП у м.Києві (а.с.13);

№0000122 від 13.02.2025 року за попередньою кваліфікацією за ст.190 ч.1 КК України (за фактом неправомірних дій ОСОБА_4 , що полягали у заволодінні шахрайським шляхом майна, що перебуває у власності ТОВ «С-Профі», директором і співзасновником якого є ОСОБА_1 ) підрозділ дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у м.Києві (а.с.12);

№0000104 від 16.10.2025 року за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.129 КК України (за фактом погроз ОСОБА_1 через мобільний телефон з боку ОСОБА_4 ) Сектор дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.10).

Позивач стверджує, що є потерпілим в даних кримінальних провадженнях, і що діями цих осіб йому спричинено матеріальну і моральну шкоду, про відшкодування якої він заявляє в даному позові.

На а.с.56-57 наявна заява ОСОБА_1 адресована:

-Головному слідчому управлінню НПУ

-ГСЦ МВС

-Офісу Гнерального прокурора

-МВС України

-Уповноваженому ВР з прав людини

-Кабінету Міністрів України

-Міністерству юстиції України

-Моніторингова місія ООН з прав людини

згідно якої, заявник стверджує, що він є потерпілим у кримінальних провадженнях:

№0001620 від 05.11.2024 року за ст.129 ч.1 КК України

№0000122 від 13.02.2025 року за ст.190 ч.1 КК України

№0000104 від 16.10.2025 року за ч.1 ст.129 КК України

та повідомляє про дії вчинені особами: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншими, в результаті яких йому як потерпілому спричинено матеріальної і моральної шкоди. Просить вжити заходів реагування, оскільки досудові розслідування не здійснюються належним чином

А відтак, вирішуючи питання про прийняття вказаної позовної заяви до розгляду, встановлено, що в провадженні:

-підрозділу дізнання Дарницького управління поліції ГУНП у м.Києві (а.с.13) перебуває кримінальне провадження №0001620 від 05.11.2024 року за ст.129 ч.1 КК України,

-підрозділу дізнання Солом`янського управління поліції ГУНП у м.Києві (а.с.12) перебуває кримінальне провадження №0000122 від 13.02.2025 року за ст.190 ч.1 КК України,

-сектору дізнання Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.10) перебуває кримінальне провадження №0000104 від 16.10.2025 року за ч.1 ст.129 КК України,

в рамках яких спричинено позивачу значної майнової та моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванні у цивільному позові ОСОБА_1 .

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням зареєстрований як цивільна справа, однак за своїм змістом є цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст 5 ЦПК України).

Положеннями ч.1 ст.128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 цієї статті).

В першу чергу треба звернути увагу на те, що існує диспозитивне правило, за яким особа, якій злочином завдано моральної або майнової шкоди, може звернутися з цивільним позовом або ж на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому (ст. 61 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в межах кримінального провадження. У разі не пред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні, а також якщо цивільний позов буде залишено без розгляду, позивач має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, винуватості особи та наявності причинного зв`язку між діянням і шкодою є предметом дослідження суду саме в кримінальному провадженні. Цивільний суд не може вирішити ці питання до ухвалення відповідного рішення в кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що позов подано в порядку цивільного судочинства до завершення кримінального провадження, заявлені вимоги не можуть бути розглянуті судом у цивільному процесі та відповідно до ч.1 п.1 ст.186 ЦПК України відсутні підстави для відкриття провадження.

Оскільки суд відмовляє у відкритті провадження за даним позовом, інші заяви та клопотання позивача надіслані суду через систему «Електронний суд» після подання позовної заяви: - про забезпечення позову (а.с.70-113), - про передачу цієї справи судді Кравцовій А.В. (а.с.114), які долучені до цієї цивільної справи розгляду не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 186, 259-261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Роз`яснити позивачу, що він має право подати цивільний позов у межах кримінального провадження відповідно до ст. 128 КПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.В.Кодінцева