Єдиний унікальний номер 341/2104/25
Номер провадження 2/341/1125/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

05 грудня 2025 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. ознайомився з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Більшівцівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

установив

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Більшівцівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У позові просять постановити рішення, яким визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що позивачі пропустили термін для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 весь час перебував за кордоном на роботі, а ОСОБА_2 проживала у Закарпатській області. При цьому ОСОБА_1 проживає у місті Івано-Франківську.

Вивчивши зміст позовної заяви та ознайомившись із доданими до неї документами, суддя дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі приписів п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Статтею 185 ЦПК України передбачено правові підстави для залишення позовної заяви без руху та повернення заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У частині другій статті 188 ЦПК України встановлено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами, зокрема, різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Суддя звертає увагу на те, що підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно позивачі мають право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог різних позивачів, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто вони є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів, зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування цим кредитом і неустойки.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Об`єднання непов`язаних між собою вимог в одному позові, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, є порушенням правил об`єднання вимог.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставами позову є обставини, на яких ґрунтується вимога позивача з покликанням на докази, що підтверджують ці обставини, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

У справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини предметом доказування є наявність об`єктивних, непереборних обставин (поважних причин), які унеможливлювали своєчасне подання заяви про прийняття спадщини (наприклад важка хвороба, тривала відсутність в Україні, відбування покарання, незнання про заповіт особи, яка не є спадкоємцем за законом тощо), а також доведення доказами фактів, що підтверджують існування таких причин протягом встановленого 6-місячного строку, та факту, що спадкоємець не знав і не міг знати про відкриття спадщини.

Відповідно до змісту позовної заяви кожен із позивачів по-різному обґрунтовує поважність причин пропущення ним строків для подання заяви про прийняття спадщини. Ці причини як фактичні підстави позову кожного з позивачів належить досліджувати і встановлювати на підставі різних доказів.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , хоч і є однаковими за способом захисту їхніх прав, проте вони не є похідними чи однорідними, оскільки не пов`язані між собою підставами виникнення та доказами, що підтверджують ці вимоги.

Відповідно позивачі (їхній представник) при поданні позову порушив правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних підставах й доказах, що матиме наслідком дослідження окремо різних причин пропущення строку на прийняття спадщини, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою, доказами.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає, що позивачі через свого представника, пред`явивши вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушили правила об`єднання позовних вимог, визначені у статті 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою, підставою їх виникнення та поданими доказами, такі вимоги не є основними і похідним, вимоги заявлені з різних фактичних підстав щодо обгрунтування причин поважності пропущення строку прийняття спадщини. Фактично, позивачі звернулися з окремими позовними заявами. При цьому загальна (спільна) назва цих позовних вимог - визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не може свідчити про їх пов`язаність між собою підставою виникнення або поданими доказам, дані вимоги не є однорідними та такими, що нерозривно пов`язані між собою.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 4, 5, 175, 177, 185, 188, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Більшівцівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернути представникові позивачів разом із доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з такими самими позовними вимогами після усунення недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ