Провадження № 2/643/4979/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Костенюк А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними, нанесення моральної, матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

18.11.2025 через систему Електронний суд відповідачкою ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 подано заяву про поновлення процесуального строку, відзив на позовну заяву, в якому остання прохає відмовити у задоволенні позову повністю як безпідставного та недоведеного та заява про розгляд справи без участі, в якому відповідачка прохає суд направити копію відзиву позивачу.

В обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 посилається на те, що вона вимушено перебуває за кордоном, перебування за межами країни істотно ускладнює виконання окремих процесуальних вимог у строки, визначені ЦПК України, оскільки міжнародні поштові оператори не надають негайних підтверджень доставки листів, а строки отримання відповідних підтверджень становлять від кількох днів до кількох тижнів.

Крім того, відповідачка подала клопотання про визнання зловживання процесуальними правами, в якому прохає визнати дії позивача ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та застосувати до позивача заходи процесуального примусу відповідно до ст. 143 ЦПК України, посилаючись на те, що позивач багато років створює і поширює вигадані, фантастичні та принизливі історії, що не мають жодного стосунку до реальності, описує події, яких ніколи не існувало. Подаючи такі заяви позивач демонструє не лише небажання дотримуватись правди чи закону. Наслідком таких дій є значні психологічні страждання відповідачки. Поведінка позивача свідчить про довготривале, свідоме та умисне використання судового процесу не з метою захисту прав, а з метою дискредитації відповідачки, приниження її гідності, створення психологічного тиску та подальшого поширення неправдивої інформації.

01.12.2025 позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про визнання зловживання процесуальними правами відповідачкою ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 , в якому останній прохає залишити відзив на позовну заяву та всі подані відповідачкою документи без розгляду, посилаючись на порушення останньою норм ЦПК України, оскільки жоден із поданих документів не був направлений на його адресу. Разом з тим, у зв`язку із не надсилання відповідачкою на його адресу поданих до суду документів, що суттєво порушують його права та доступ до правосуддя, яка продовжує зловживання процесуальними правами, визнати дії ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 зловживання процесуальними правами та застосувати до відповідачки заходи процесуального примусу відповідно до ст. 143 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 прохав залишити відзив на позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що відповідачкою відзив на позовну заяву з доданими до нього документами на його адресу не направлено. Прохав задовольнити подане ним 01.12.2025 клопотання про визнання зловживання процесуальними правами відповідачкою ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 .

Відповідачка ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явились, відповідачка прохала розглядати справу без її участі.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі(ч. 7 ст. 188 ЦПК України).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 18.07.2025 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04.08.2025 від відповідачки ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 через Електронний суд було подано відзив на позовну заяву, який ухвалою суду від 18.08.2025 було повернуто відповідачці без розгляду, оскільки всупереч вимогам ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 178, ст. 191 ЦПК України відповідачка не надала доказів направлення копії відзиву на позовну заяву з додатками до нього позивачу по справі.

Разом з тим, відповідачкою повторно подано відзив на позовну заяву із клопотання про поновлення пропущеного строку 18.11.2025. Водночас, відповідачка у клопотанні про поновлення строку не вказала причини пропуску строку, які б давали підстави для подачі відзиву на позовну заяву 18.11.2025, оскільки положеннями ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Крім того, суд зауважує, що обов`язок надсилати копію відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів позивачу чинним законодавством покладено саме на відповідача, а тому наведені відповідачкою причини, через які відзив не був поданий у встановлений строк, судом не можуть бути визнані поважними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позов необхідно відмовити.

Суд вважає за не обхідне поданий відповідачкою відзив від 18.11.2025 залишити без розгляду та продовжити розгляд справи за наявними матеріалами.

Щодо клопотання відповідачки про визнання зловживання процесуальними правами суд зазначає таке.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом з тим, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з засад цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Тобто, цивільно процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Судом враховано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини унормовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Право подання позовної заяви, як будь-яке суб`єктивне право, яким є міра свободи, тобто міра можливої поведінки правомочної особи у правовідносинах, має межі свого здійснення.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що ЦПК України визначає дії, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти певні дії однієї зі сторін спору, що спрямовані на затягування строків розгляду справи, на спричинення додаткових необов`язкових витрат сторони, на вчинення стороною позасудових дій, які фактично свідчать про визнання позовних вимог, та/або інших дій, що передбачені законом та/ або є такими, що на розсуд суду мають на меті створення перешкод здійсненню належного судочинства у конкретному спорі, тим самим перешкоджаючи доступу сторони до правосуддя та реалізації права на справедливий суд.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, у розумінні ст. 44 ЦПК України щодо подання позовної заяви є обмеженням доступу до правосуддя, порушенням принципу рівності та змагальності сторін, оскільки самі лише припущення та здогадки без дослідження всіх обставин справи у сукупності не можуть достеменно свідчити про ознаки завідомої безпідставності та штучності цього позову.

Таким чином, клопотання відповідачки про застосування заходів процесуального примусу задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання позивача про визнання зловживання процесуальними правами відповідачкою ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 18.07.2025 провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04.08.2025 від відповідачки ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 через Електронний суд подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 18.08.2025 відзив відповідачки ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 повернуто відповідачці без розгляду у зв`язку із порушення вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, оскільки відповідачка не додала до відзиву на позовну заяву доказів про надсилання його копії на адресу позивача.

18.11.2025 через систему Електронний суд відповідачкою ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 подано заяву про поновлення процесуального строку, відзив на позовну заяву.

Зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 337/474/14.

З огляду на викладене, суд не вбачає у діях відповідачки, які виразились у поданні відзиву на позовну заяву, заяви про поновлення процесуального строку та відзиву на позовну заяву, які судом поверненні у зв`язку із недотриманням положень ст. 178 ЦПК України зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 272, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позов - відмовити.

Відзив на позов, поданий відповідачкою ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 18.11.2025- залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_1 заходів примусового приводу у зв`язку із зловживанням процесуальними правами - відмовити.

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зловживання процесуальними правами відповідачки ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Поліщук