Справа № 195/1455/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

27.11.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Томаківка Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

15.09.2023 року позивачка звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох доньок, у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожну, починаючи з 18.09.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позивач в своєму позові вказує, що аліменти не сплачуються.

01.09.2021 року неповнолітня дочка ОСОБА_5 вступила до Українського державного університету імені Михайла драгоманова на денну форму навчання факультету української фіолології та літературної творчості.

ІНФОРМАЦІЯ_3 лонці Діані виповнилося 18 років і припинилося нарахування аліментів, як на дитину, однак ОСОБА_5 продовжує навчатися в Українському державному університеті ім.Михайла Драгоманова на денній формі навчання факультету української фіолології та літературної творчості та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач має постійний високий дохід, є військовслужбовцем в/ч НОМЕР_1 та є власником земельних ділянок.

Позивач не працює з 2011 року бо доглядає за дитиною інвалідом, спільною донькою із відповідачем .

Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів, в результаті чого утворилась заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 30.06.2023 року, яка становить більше 105545,41 грн.

Тому пизивач була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами, та просить суд визначити розмір аліментів на повнолітню доньку сторін ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, бо визначення аліментів у вигляді твердої суми потребуватиме періодичного подання позову про зміну розміру аліментів.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року провадження по справі було зупинено до припинення перебування відповідача, ОСОБА_6 в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою суду від 05.11.2025 року провдження по справі було поновлено за заявою відповідача ОСОБА_2

24.11.2025 року на адресу суду від відповідача надійшло його заперечення на позовну заяву . В даному заперечені відповідач посилається на те, що наданий час він звільнений з ЗСУ за станом здоровя. На теперішній час ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. У звязку з його станом здоровя, з загостренням хвороби "Розсіяний склероз" не має змоги працювати, тому перебуває в тяжкому матеріальному становищі. Крім того в своєму заперечені вказує, що позивач та її представник водять суд в оману. Так дійсно він мав заборгованість по сплаті аліментів, проте на даний час заборгованість відсутня. Також зауважує на тому, що позивачем навмисно не було вказано в позовній заяві що донька, ОСОБА_3 безкоштовно навчалась та отримувала степендію. Оскільки, він ще у вересні 2021 року передав позивачу копії УБД та витягів з наказів, щоюб його донька мала перевагу на безкоштовне навчання та влаштування на повне державне утримання. Крім того вказав, що йому достовірно відомо що донька знаходиться на території іншої держави, а в цьому році донька закінчила навчання, про що йому стало відомо після дзівнка та розмови з секретарем деканату.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх зодовольнити в поному обсязі.Та вказав що на адресу суду через елктронний суд разом з клопотанням про відеоконференцію було надіслано копію диплому про закінчення навчання ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх необгрутованими. Та вказав що не має змоги сплачувати аліменти, через матеріальне становище

Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 198 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, відповідно до статті 199 СК України підставами виникнення аліментного зобов`язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов`язання пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Крім того, ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів судом мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, вартість проїзду до навчального закладу, вартість проживання за місцем знаходження дитини.

Так судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донько сторін по справі.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання двох доньок, у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця на кожну, починаючи з 18.09.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Згідно копії довідки № 89/22 від 27 червня 2022 року, яка видана ОСОБА_3 в тому що вона дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету української фіолології та літературної творчості ім. Андрія Малишка Національного педагогічного університету ім. М.П.Драгоманова, термін навчання на освітньому ступені "бакалавр" з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Згідно копії довідки № 183/23 від 31 серпня 2023 року, яка видана ОСОБА_3 в тому що вона дійсно є студентом 3 курсу денної форми навчання факультету української фіолології та літературної творчості ім. Андрія Малишка Національного педагогічного університету ім. М.П.Драгоманова, термін навчання на освітньому ступені "бакалавр" з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Відповідно до копії диплому серія НОМЕР_3 Діана Волошина в 2025 році закінчила Український державний університет ім. М.Драгоманова.

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.08.2023 року ВП№ 63940169 з відповідача здійснювалось відрахування із суми доходів боржника

Також, судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2025/010645002 від 01.08.2025 року ОСОБА_2 зареєстрований з 29.07.2021 року за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 21.05.2025 № 1202-/25573 ОСОБА_2 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу з наказу Міністерства оборони України, командира ВЧ НОМЕР_4 № 295 від 06.10.2025 року ОСОБА_2 звільнено за наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 04.10.2025 року (за станом здоровя). що зокрема підтверджується протоколом засідання ВЛК від 27.08.2025 № 2025-0827-1253-2760-7

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 07.08.2025 року № 2025-0807-1232-4609-3

ОСОБА_2 має значний ряд невиліковних захворювань, зокрема росіянний склероз. Дані захворювання повязанні з проходженням військової служби, що зокрема підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого та розшифровками дослідження, що долучені до матеріалів справи.

За нормою ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В п. 20 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Поряд з цим всупереч положенням ст.ст. 12, 81, 177 ЦПК України позивачкою не надано доказів на підтвердження можливості відповідача надавати допомогу у заявленому нею розмірі.

Крім того, суд враховує, що згідно копій наданих довідок про навчання доньки ОСОБА_3 позивачем невказано чи на бюджетнвй основі чи на контрактіній основі навчалась донька. Та не вказано проте те, чи забезпечувалась донька степендією, і не надано, докази відносно розміру стипендії суду не надані.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем після поновлення провадження по справі не було подано актуальної інформації про наяність заборгованості відповідача по сплаті аліментів за виконавчим провадженням 63940169.

Суд зауважує на тому, що обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не може покладатися повністю на одного з батьків. Обов`язок щодо утримання своїх дітей лежить на обох батьках.

Разом з тим, позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, жодним чином не зазначає про розміри своїх доходів, а надала лише копію своєї трудової книжки, не представила належних та достатніх доказів на підтвердження того, що аліменти на навчання доньки підлягають стягненню саме у розмірі, зазначеному в її позовній заяві.

Враховуючи вищенаведене, суд, вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 280-282, 295 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ):37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення.

Дата складання повного судового рішення 05.12.2025 року

Суддя: М. В. Омеко