Єдиний унікальний номер 722/2282/25
Номер провадження 2/722/792/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Припхан І.І.,

за участі:

секретаря Козак А.В

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Войняк Н.А.,

психолога ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Сокирянської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Гінгуляк О.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_6 (попереднє прізвище позивача « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_8 » відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , паспорта громадянина України № НОМЕР_2 ), звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Сокирянської міської ради, про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_6 в період з 2010 року по 2012 рік проживала спільно з своїм співмешканцем ОСОБА_5 . За період їх спільного проживання шлюб між сторонами не реєструвався. За час їх спільного проживання у них народились дві доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Починаючи з 2013 року сторони перестали спілкуватись та спільно проживати. З цього ж часу відповідач і перестав спілкуватись з дітьми, цікавитись їх розвитком, життям та матеріально забезпечувати. Тобто, батько дітей не належно виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє увагу вихованню дітей, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться їх життям більш як десять років. Діти перебувають під опікою та на повному утриманні позивачки.

На сьогоднішній день вже 12 і 13 років, однак вони не пам`ятають свого батька та в них немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили.

Станом на сьогодні позивачка проживає з дітьми по АДРЕСА_1 , з іншим чоловіком ОСОБА_11 , з яким у позивачки наявні спільні діти: ОСОБА_12 , 2022 року народження, та ОСОБА_13 , 2024 року народження.

Між позивачкою, дітьми та чоловіком ОСОБА_11 склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за дітьми та станом їх здоров`я здійснює позивачка та її чоловік ОСОБА_11 . Батько дітей ОСОБА_5 участь в цій сфері життя не приймає.

За наведених обставин просить суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву за змістом якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Сокирянської міської ради, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 18.06.2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_10 , батьками малолітньої ОСОБА_10 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 12.08.2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_9 , батьками малолітньої ОСОБА_9 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_11 , по АДРЕСА_1 , на час перевіки дійсно проживають: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З довідки опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» вих. від 26.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_11 , вітчим учениці 8-го класу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бере участь у вихованні, цікавиться навчанням дитини. Батько ОСОБА_5 за період навчання у Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» жодного разу заклад не відвідував, успіхами навчання і виховання дочки не цікавився.

Згідно з характеристики ОСОБА_10 , виданої директором Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» вих. від 26.08.2025 року, ОСОБА_10 навчається в Сербичанській гімназії з 2024 року. Мати та вітчим приділяють належну увагу вихованню ОСОБА_15 . Мама ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_11 відвідують батьківські збори і реагують на зауваження класного керівника.

З довідки опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області» вих. від 26.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_11 , вітчим учениці 7-го класу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бере участь у вихованні, цікавиться навчанням дитини. Батько ОСОБА_5 за період навчання у Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» жодного разу заклад не відвідував, успіхами навчання і виховання дочки не цікавився.

Згідно з характеристики ОСОБА_9 , виданої директором Сербичанській гімназії філії опорного закладу «Романковецький ліцей імені академіка К.Ф. Поповича» вих. від 26.08.2025 року, ОСОБА_9 навчається в Сербичанській гімназії з 2024 року. Мама ОСОБА_4 та вітчим ОСОБА_11 відвідують батьківські збори і реагують на зауваження класного керівника. За потреби відвідують заклад індивідуально.

Відповідно до довідки-характеристики №402 від 26.08.2025 року, виданої старостою Сербичанського старостинського округу, ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_1 , в будинку, який придбала у травні 2024 року разом із своїми неповнолітніми дітьми та співмешканцем ОСОБА_11 . За час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, має врівноважений характер, скромна, культурна та ввічлива. В стосунках із старшим поколінням проявляє високу культуру спілкування. Тактична, терпляча, гарна господиня, турботлива мати та донька, вміє знаходити компромісні рішення і вчить своїх дітей.

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 16.09.2025 року вбачається, що позивач разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , проживають за адресою АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні, будинок з пічним опаленням без зручностей. Для дітей створені місця для відпочинку та навчання. В дітей наявний сезонний одяг та взуття, варена їжа. Заявниця виявила бажання позбавити батьківських прав свого колишнього співмешканця по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

З письмових пояснень ОСОБА_17 встановлено, що вона ОСОБА_4 знає тривалий час, ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , разом з своїми дітьми ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та своїм чоловіком ОСОБА_11 . Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від першого шлюбу, батьком яких є ОСОБА_5 . Батько дітей ОСОБА_5 не здійснює виховання, утримання та матеріальне забезпечення дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не цікавиться їх вихованням розвитком, навчанням в школі тощо. Постійне та належне виховання та утримання дітей забезпечує ОСОБА_4 разом із ОСОБА_11 .

З письмових пояснень ОСОБА_18 встановлено, що він є рідним братом ОСОБА_4 ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , разом з своїми дітьми ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та своїм чоловіком ОСОБА_11 . Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від першого шлюбу, батьком яких є ОСОБА_5 . Батько дітей ОСОБА_5 не здійснює виховання, утримання та матеріальне забезпечення дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не цікавиться їх вихованням розвитком, навчанням в школі тощо. Постійне та належне виховання та утримання дітей забезпечує ОСОБА_4 разом із ОСОБА_11 . ОСОБА_5 жодного разу не відвідував дітей ні за місцем їх проживання, ні за місцем їх навчання.

З письмових пояснень ОСОБА_19 встановлено, що вона ОСОБА_4 знає тривалий час, ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , разом з своїми дітьми ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та своїм чоловіком ОСОБА_11 . Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від першого шлюбу, батьком яких є ОСОБА_5 . Батько дітей ОСОБА_5 не здійснює виховання, утримання та матеріальне забезпечення дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не цікавиться їх вихованням розвитком, навчанням в школі тощо. Постійне та належне виховання та утримання дітей забезпечує ОСОБА_4 разом із ОСОБА_11 . ОСОБА_5 жодного разу не відвідував дітей ні за місцем їх проживання, ні за місцем їх навчання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 зазначив, що братом ОСОБА_6 і стверджує, що відповідач ОСОБА_5 близько 10 років не спілкується з дітьми, матеріально їм не допомагає, не цікавиться їхнім станом здоров`я та навчанням. ОСОБА_18 вказує, що близько двох місяців тому спілкувався із відповідачем, повідомив йому про розгляд справи про позбавлення його батьківських прав, на що відповідач заявив, що не заперечує

Будучи опитаною в судовому засіданні в порядку ст.171 СК України, в присутності психолога, малолітня ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 вказала, що не пам`ятає свого біологічного батька, ніколи з ним не спілкувалась і знає про нього виключно зі слів матері. Вказала, що проживає з матір`ю сестричками, братом, а також вітчимом ОСОБА_11 , якого вважає своїм батьком та любить його.

Будучи опитаною в судовому засіданні в порядку ст.171 СК України, в присутності психолога малолітня ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначила в судовому засіданні, що свого рідного батька не бачила багато років, а Вітчима, який з нею проживає, любить та вважає його своїм батьком

Згідно із частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 Сімейного кодексу України).

Відповідно до наявного у матеріалах справи Висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування на підставі рішення №196 від 22.09.2025 року виконавчий комітет як орган опіки та піклування, з метою соціального захисту малолітніх дітей та їх права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, згідно висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування встановлено, що під час бесіди з малолітніми дітьми ОСОБА_20 та ОСОБА_16 з їх слів було з`ясовано, що з батьком вони не спілкуються, він не цікавиться їхнім життям, навчанням, вихованням та не намагається налагодити родинні відносини. Вони повідомили, що не заперечують проти того, щоб батька ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.

Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Аналіз наведеної норми свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України.

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Таку правову позицію висловив ВС в справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21) від 26.04.2022 року.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відсутність побачень з дитиною та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дитини з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «ілля ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією.

Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з 2013 року ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання своїх малолітніх дітей, не цікавиться їх станом здоров`я, вихованням та навчанням, фізичним, моральним та духовним розвитком. Він тривалий час не спілкується та не зустрічається зі своїми доньками, а також не здійснює будь-яких спроб щодо налагодження з ними відносин.

Відповідач не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання ддітьми освіти.

Таким чином суд вважає, що відповідачем ОСОБА_5 свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні малолітніх дітей є відсутньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, поясненнями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також показами ОСОБА_18 , малолітніх ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене суд вважає, що дії відповідача ОСОБА_5 щодо самоусунення від виконання батьківських обов`язків є винними, адже він свідомо, без жодних поважних причин їх не виконував.

За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

ЄСПЛ неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 слід задовольнити.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи заяву про визнання позову подану до початку розгляду справи.

На підставі вищенаведеного відповідно до ст. ст. 19, 164, 165, 166, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення та поновлення батьківських прав» суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Сокирянської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 605 ( шістсот п`ять ) гривень 60 копійок судового збору.

Повернути на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 605 ( шістсот п`ять ) гривень 60 копійок, відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №30 від 06.10.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.І. Припхан