Справа № 519/2422/25
Провадження № 2-н/519/297/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 м. Південне

Суддя Південного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши заяву комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії,

УСТАНОВИВ:

18.11.2025 комунального підприємства теплових мереж «Южтеплокомуненерго» звернулося до Південного міського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії.

Розглянувши матеріали заяви суддею встановлено наступне.

У заяві стягувач зазначив боржником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно відповіді відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області за адресою: 65481, Одеська обл., м. Південне, пр. Григорівського Десанту, буд. 10, кв. 205 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, а також інші дані, які ідентифікують боржника.

Крім того, представником заявника до матеріалів справи додано витяг з державного реєстру речових прав, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_2 є власником лише 1/3 частини вказаної квартири. Власниками інших частини зазначеної квартири є інші особи, які заявниками в якості боржника не зазначаються. При цьому у заяві про видачу судового наказу жодним чином не пояснено та не обґрунтовано чому боржником зазначено лише одну особу з власників, не надається доказів споживання послуг лише одним з власників майна.

Згідно ч.1, 2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Із п.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

З системного аналізу зазначених норм законодавства слідує, що судовий наказ може бути виданий за умови, що боржником є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 66, 67, 162 ЖК України передбачено, що за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

При цьому за змістом ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 , як співвласник квартири, повинна нести відповідальність по сплаті за житлово-комунальні послугу пропорційно належним часткам у праві власності на житло, а не в одноособовому порядку.

Згідно приписів ч.8 ст.165 ЦПК України, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, суддею встановлено відсутність правових підстав у видачі судового наказу, так як не вбачається виникнення права грошової вимоги у заявленому розмірі саме одноособово до боржника ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 95, 162, 163, 165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити комунальному підприємству теплових мереж «Южтеплокомуненерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ