справа № 619/2454/25
провадження № 2/619/1212/25
08 грудня 2025 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняЛоманової І.А.
Справа № 619/2454/25
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: держава-агресор російська федерація в особі Генеральної прокуратури російської федерації,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про відшкодування шкоди.
Стислий виклад позиції сторін.
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
07 травня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
09 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Єленич О.В. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про усунення недоліків.
13 травня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.Призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 17 червня 2025 року. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 10 червня 2025 року.
30 травня 2025 року представник позивача адвокат Єленич О.В. через систему «Електронний суд» подала до суду клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, а саме, копію перекладу позовної заяви про відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку зі збройною агресією рф від 01.05.2025 та копію ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 13.05.2025 про відкриття провадження у справі, що виконані перекладачем Захаренко-Марічук Є.О., справжність підпису якої засвідчена нотаріально приватним нотаріусом Лівінською Н.С.; копію договору про надання послуг № Ус/0148 від 27.05.2025; копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0148; копію рахунку на оплату №УС/0148 від 27.05.2025; копію платіжної інструкції №220472417 про плату за переклад; скриншот електронного листа-доказ направлення відповідачу на електронні адреси електронного листа з додатками (підписаними ЕЦП), сканкопіями перекладу позову та ухвали; докази отримання відповідачем позову на ухвали: скриншот екрану зворотного електронного листа Посольства рф у Республіці Польща (про доставку електронного листа позивача зі скан-копіями перекладу позову та ухвали). Просила врахувати зазначені докази під час вирішення справи. Також зазначила про те, що позивачем було понесено додаткові витрати, що пов`язані з перекладом та нотаріальним засвідченням документів в сумі 9 200,00 грн, які просять покласти на відповідача.
17 червня 2025 року підготовче засідання відкладено на 11 год 00 хв 17.07.2025.
17 липня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год 00 хв 17.09.2025.
17 вересня 2025 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 20.10.2025.
20 жовтня 2025 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 28.11.2025.
Представник позивача адвокат Єленич О.В. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надала до суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Частиною третьою статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення на сайті суду судової повістки та оголошення про призначення справи до судового розгляду по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі в справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову та звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Відповідно до положень статті 5 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02.12.2004 держава користується імунітетом, щодо себе та своєї власності, від юрисдикції судів іншої держави з урахуванням положень цієї Конвенції.
Згідно зі ст. 7 зазначеної Конвенції держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді у суді іншої держави по відношенню до будь-якого питання або справи, якщо вона явно висловила згоду на здійснення цим судом юрисдикції щодо такого питання або справи у силу: a) міжнародної угоди; b) письмового договору; або c) заяви у суді або письмового повідомлення у рамках конкретного розгляду.
У даній справі, позивач звернувся до суду з позовом до Російської Федерації про відшкодування шкоди, завданої внаслідок збройної агресії та вчинення протиправних дій зі сторони російської федерації на території України.
У цій категорії спорів (про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, її майну, здоров`ю, життю у результаті збройної агресії РФ) іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ.
У таких висновках суд керується тим, що дії іноземної держави вийшли за межі своїх суверенних прав, оскільки будь-яка іноземна держава не має права втручатися шляхом збройної агресії в іншу країну.
У п. 4 ч. 1 ст. 2 Статуту ООН закріплений принцип, згідно з яким всі члени Організації Об`єднаних Націй утримуються у їх міжнародних відносинах від загрози силою чи її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту ООН Організація Об`єднаних Націй переслідує ціль підтримувати міжнародний мир і безпеку і з цією ціллю вживати ефективні колективні заходи для попередження та усунення загрози світу й актів агресії чи інших порушень миру, і проводити мирними засобами, відповідно до принципів справедливості і міжнародного права, залагодження чи вирішення міжнародних спорів чи ситуацій, які можуть призвести до порушення миру.
У міжнародному праві, зокрема, Декларації про принципи міжнародного права щодо дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН від 24.10.1970, кодифіковані підстави для обмеження судового імунітету іноземної держави внаслідок завдання фізичної шкоди особі або збитків майну, так званий «деліктний виняток» (англ. «tortexсeption»). Умовами, необхідними для застосування «деліктного винятку», є: 1) принцип територіальності: місце дії/бездіяльності має бути на території держави суду; 2) присутність автора дії/бездіяльності на території держави суду в момент вчинення дії/бездіяльності (агента чи посадової особи іноземної держави); 3) дія/бездіяльність ймовірно може бути привласнена державі; 4) відповідальність за дії/бездіяльність передбачена положеннями законодавства держави суду; 5) завдання смерті, фізичної шкоди особі, збитків майну чи його втрата; 6) причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю і завданням смерті, фізичної шкоди особі або збитків майну чи його втратою.
Визначаючи, чи поширюється на рф судовий імунітет у даній справі, суд врахував таке: предметом позову є відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок збройної агресії РФ проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана рф, яка порушила принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту»).
Крім того, юрисдикція судів України поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України). Тобто, у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й рф, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.
Як Україна, так і рф є учасницями міжнародних договорів, а саме:
- Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р. (далі - Конвенція про правову допомогу). Вказана Конвенція підписана і Україною, і рф та ратифікована: Україною - відповідно до Закону України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР; рф - відповідно до Федерального закону від 04.08.1994 № 16-ФЗ; (Дія вказаного міжнародного договору для України припинена 29.12.2023 р);
- Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 (далі - Угода). Наведена Угода підписана і Україною, і рф та ратифікована: Україною - відповідно до постанови Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-XII (Законом України «Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 року» від 12.01.2023 року Україна вийшла із вказаної угоди); рф - постановою Верховної Ради рф від 9 жовтня 1992 року № 3620-1.
Згідно із ст. 1 Конвенції про правову допомогу громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, які проживають на її території, користуються на територіях усіх інших Договірних Сторін щодо своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони. Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, які проживають на її території, мають право вільно та безперешкодно звертатися до судів, прокуратури та інших установ інших Договірних Сторін, до компетенції яких належать цивільні, сімейні та кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови та здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, що й громадяни цієї Договірної Сторони. Положення цієї Конвенції застосовуються також до юридичних осіб, створених відповідно до законодавства Договірних Сторін.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 42 Конвенції про правову допомогу у справах про відшкодування шкоди (крім тих, що випливають із договорів та інших правомірних дій), компетентним є суд Договірної Сторони, на території якої мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. При цьому, наведена Конвенція про правову допомогу не містить жодних застережень щодо юрисдикції відповідному суду спорів про відшкодування шкоди, відповідачем у яких виступає держава чи державні органи відповідної Договірної Сторони.
Відповідно до ст. 1 Угоди ця угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.
Згідно із пп. «г» п. 1 ст. 4 Угоди компетентний суд держави - учасниці має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці мала місце дія або інша обставина, що стала основою для вимог щодо відшкодування шкоди.
Одночасно, Угода встановлює особливі правила щодо судового імунітету держав-учасниць. Так, відповідно до п. 4 ст. 4 Угоди справи про визнання недійсними повністю або такими, що не мають нормативного характеру, актів державних і інших органів, а також про відшкодування збитків, завданих господарюючим суб`єктам такими актами або які виникли внаслідок неналежного виконання зазначеними органами своїх обов`язків по відношенню до господарюючих суб`єктів, розглядаються виключно судом за місцем знаходження зазначеного органу.
Таким чином, визначаючи межі свого судового імунітету відповідно до зазначеної Угоди, її учасники (у тому числі росія), встановили: 1) загальне правило, відповідно до якого, виходячи зі змісту статті 1, пп. «г» п. 1 ст. 4 Угоди, спір про відшкодування шкоди (незалежно від суб`єктного складу сторін, зокрема і у випадку, коли відповідачем по такому спору буде держава чи її орган) підвідомчий суду держави, в якій було вчинено дії із заподіяння шкоди і 2) вичерпний перелік випадків, коли визначені вказаною Угодою правила підсудності спорів не поширюються на спори, відповідачем у якій є державний орган. При цьому, визначені Угодою правила судового імунітету держав-учасниць є вичерпними та поширюються на спори двох типів: 1) щодо недійсності актів органів державної влади та 2) відшкодування збитків, заподіяних суб`єктам господарювання такими актами або ж неналежним виконанням відповідними органами своїх обов`язків щодо суб`єкта господарювання.
Відтак, з урахуванням положень статті 1, пп. «г» п. 1 ст. 4, п. 4 ст. 4 Угоди стосовно спорів про відшкодування шкоди будь-які спори такого роду підвідомчі суду тієї держави, де була заподіяна шкода, крім випадку розгляду спорів про відшкодування збитків, заподіяних суб`єктам господарювання актами органів державної влади, визнаними недійсними або ж неналежним виконанням відповідними органами своїх обов`язків щодо суб`єкта господарювання. Тобто, за змістом наведених положень Угоди, будь-які спори про відшкодування шкоди, якщо така шкода не заподіяна прямо передбаченими Угодою та наведеними вище діями органу державної влади, розглядаються компетентним судом за місцем заподіяння шкоди.
Таким чином, спір щодо відшкодування збитків внаслідок позбавлення позивача належного йому майна прямим актом агресії рф шляхом окупації території його розміщення, обмеження доступу до нього та викрадення зі складів зберігання не входить до меж встановлених Угодою винятків, коли спір не може розглядатись судом за місцем заподіяння шкоди, оскільки така шкода не заподіяна недійсним актом органу державної влади рф, а також не заподіяна неналежним виконанням обов`язків будь-якого із державних органів рф по відношенню до позивача як суб`єкта господарювання, оскільки позивач, як суб`єкт господарювання, не перебував і не перебуває у будь-яких зобов`язальних відносинах, як приватно-правового так і публічно-правового характеру із жодним із органів Росії, а отже ні належне, ні неналежне виконання будь-яких обов`язків органів державної влади Росії перед позивачем не можливе. При цьому, заподіяння шкоди шляхом знищення майна внаслідок прямої військової агресії не може бути проявом реалізації будь-яких обов`язків будь-якого із органів рф в силу своєї явної протиправності, визнаної міжнародними інституціями, зокрема ООН. Відтак, відповідно до Угоди, судовий імунітет рф не поширюються на випадки заподіяння шкоди суб`єкту господарювання шляхом безпосереднього знищення майна суб`єкта господарювання під час прямої агресії однієї держави-учасниці по відношенню до іншої держави учасниці.
Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету рф у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором Верховний Суд дійшов висновку, що рф, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії фізичній особі громадянину України. Верховний Суд виходив із того, що названа країна-агресор діяла не у межах свого суверенного права на самооборону, навпаки віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, а тому безумовно надалі не користується у такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Таким чином, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства РФ в Україні запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з рф.
Судовий імунітет російської федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02.12.2004 р. Підтримання імунітету російської федерації є несумісним із міжнародно-правовими зобов`язаннями України в сфері боротьби з тероризмом.
Судовий імунітет російської федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення російською федерацією державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.05.2022 у справі №635/6172/17 (п. 49) підтримала правовий висновок, викладений у постанові від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19 колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, стосовно того, що суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено рф, суд України має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.
Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.05.2022 у справі №635/6172/17 (п. 50) дійшла висновку, що російська федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення. Відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації держави Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на РФ як на державу, що здійснює окупацію (частини п`ята та дев`ята статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що звертаючись із позовом до Російської Федерації для правильного вирішення спору позивач не потребує згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та Російською Федерацією з цього питання.
Відповідно до статті 496 ЦПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відтак, у зв`язку з військовою агресією суд позбавлений можливості здійснювати повідомлення відповідача про розгляд даної справи засобами поштового зв`язку та звернутися до суду держави-відповідача з судовим дорученням про вручення документів.
Відповідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, з урахуванням того, що представник відповідача, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 15 грудня 2021 року, в грудні 2021 року для реєстрації ОСОБА_1 було подано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 (далі «Будівля 6-Д»), однак вона була повернута на доопрацювання. На час початку військової агресії та обстрілів, й на момент знищення «Будівлі 6-Д» вона перебувала в статусі недобудови.
ОСОБА_1 є власником: 1. Тягача сідлового DAF XF 460 FT, 2014 р.в. в кількості 1 од.; 2.Прицепу вантажного SCHMITZ SCS 24L, 2012 р.в. в кількості 1 од.; 3.Cтрічкопильного верстату SERRA MONTANA ME-110 в кількості 1 од.; 4. Крайкообрізного верстату SERRA QUARTET в кількості 1 од.; 5. Лінії оптимізації розкрою деревини SALVADOR SUPER CUT 100 OPTIMUS в кількості 1 од.; 6. Лінії оптимізації розкрою деревини SALVADOR SUPER CUT 500 в кількості 1 шт; 7.Обладнання модернізації сушильних камер в кількості 1 од.; 8.Пильно-свердлильного верстату з ЧПК STEMAS TRFD 01 в кількості 1 од.; 9.Фрезерного верстату FSN 300F в кількості 1 од.; 10.Фрезерного одношпіндельного верстату ФСШ 4К в кількості 1 од.; 11.Свердлильно-присадочного верстату Б22-С в кількості 2 од.; 12.Електроштабелеру BT RRE250 в кількості 1 од.; 13.Стелажів в кількості 4 од.; 14.Свердлильно-присалочного верстату Б5 МК в кількості 1 од.; 15.Калібрувально-шліфувального верстату HOUFEK SPВ 910 C BULDOG 5 в кількості 1 од.; 16. Термовакуумного пресу VPL-27A в кількості 1 од.; 17. Чотирибічного калібрувального верстату WEINIG UNIMAT 217 в кількості 2 од. 18. Штабелеру BT SWE140 в кількості 1 од.; 19. Мембранного пресу OMNIFORM 130 D в кількості 1 од.; 20. Пілорами WOOD_MIZER LT40 в кількості 1 од.; 21. Пресу плоского гарячого NPC 6/90 DIGIT в кількості 1 од.; 22. Пильно-свердлильного верстату з ЧПК STEMAS 01 CLF в кількості 1 од.; 23. Упаковочної лінії 1М в кількості 1 од.; 24. Лінії для лиштви BARBERAN в кількості 1 од.; 25. Лінії BARBERAN PUR 33L в кількості 1 од.; 26. Горизонтального гідравлічного пресу MHS 3848Ax100 в кількості 1 од.; 27. Обробного центру з ЧПК MORBIDELLI N100 в кількості 1 од.; 28. Крайколічкувального верстату SCM OLIMPIC K320 EVO в кількості 1 од.; 29. Верстату для врізання фурнітури CENTAURO ALFA в кількості 1 од.; 30 Калібрувального верстату WEINIG UNIMAT 500 PROFI в кількості 1 од.; 31. Обробного центру з ЧПК BACCI EVOLUTION JET в кількості 1 од.; 32. Лінії BARBERAN PL-32-MODUL в кількості 1 од.; 33. Клеєвої станції ROBOTEX MOLTUMELT в кількості 1 од.; 34. Форматно-розкрійного верстату SCM SI 300 в кількості 1 од.; 35. Форматно-розкрійного верстату ROJEK PF300L в кількості 1 од.; 36. Пакувальної лінії УЛ-03 в кількості 1 од.; 37. Свердлильно-присалочного верстату Б-22С в кількості 1 од.; 38. Калібрувально-шліфувального верстату HOUFEK SPV 910 RC 2M BULDOG 5 в кількості 1 од.; 39. Обробного центру з ЧПК MORBIDELLI N100 в кількості 1 од.; 40. Верстату з ЧПК KАMAR в кількості 1 од.; 41. Верстату для врізання фурнітури CENTAURO ALFA TWEEN в кількості 1 од.; 42. Прес-вайми 2ВС-230-100 в кількості 1 од.; 43. Прес-вайми 2ВС-250-120 в кількості 1 од.
Зазначене рухоме майно належить позивачу на підставі договорів купівлі-продажу обладнання від 26.01.2018, 02.03.2018, 23.04.2018, 22.01.2019, 12.02.2019, таз 16.12.2020 перебувало в користуванні ТОВ "ОЛВУД" за Договором № 16/12/20 оренди обладнання від 16.12.2020 та було передано товариству на підставі Актів № 1-8 від 16.12.2020 та Додаткової угоди від 10.02.2021 й акту від 10.02.2021.
06.11.2023 комісією ВЗНС Харківського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області було складено Акт про пожежу від 06.11.2023, що виникла 02 квітня 2022 року внаслідок терористичного акту (ракетного обстрілу) країною-терористом російською федерацією на об`єкті нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 .
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 195, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок влучання уламків боєприпасу та пожежі, зроблені висновки про непридатність об`єкту до використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти).
Комісією з обстеження об`єктів у м. Харків було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.03.2024, який затверджено 02.03.2024 головою комісії за № Не-5033.
У вказаному Акті зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлової будівлі літ. «Л-1» (столярний цех) та нежитлової будівлі літ. «М- 1» (допоміжна виробнича будівля), що належить ОСОБА_1 .
В Акті зафіксовано, що руйнування об`єктів (нежитлової будівлі літ. «Л-1» (столярний цех) та нежитлової будівлі літ. «М-1» (допоміжна виробнича будівля) відбулося 02.04.2022 року внаслідок потрапляння снаряду в будівлю та вибухової хвилі.
У висновках акту по нежитловій будівлі літ. «Л-1» (столярний цех) вказано, що технічний стан будівлі незадовільний, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, повна руйнація інженерних мереж та обладнання.
У висновках акту по нежитловій будівлі літ. «М-1» (допоміжна виробнича будівля) вказано про повну руйнацію інженерних мереж та обладнання та про повну руйнацію будівлі.
За наслідками обстрілу будівлі в АДРЕСА_1 (зокрема, Будівля Л- 1 та Будівля М-1) виникла пожежа, про що 02.04.2022 комісією ВЗНС по Немишлянському району ХМТГ Харківського РУ ГУ ДСНС України було складено Акт про пожежу від 02.04.2022 року, що виникла 02 квітня 2022 року на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 .
16.12.2020 між ТОВ «ОЛВУД» та позивачем було укладено Договір № 16/12/20 оренди обладнання від 16.12.2020 (надалі Договір оренди обладнання).
За актом № 1 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Ш, літ. К - стрічкопильний верстат SERRA MONTANA ME-110 в кількості 1 од. та крайкообрізний верстат SERRA QUARTET в кількості 1 од.
За актом № 2 до Договору оренди обладнання позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-У, літ. Д - лінію оптимізації розкрою деревини SALVADOR SUPER CUT 100 OPTIMUS в кількості 1 од., лінії оптимізації розкрою деревини SALVADOR SUPER CUT 500 в кількості 1 од. та обладнання модернізації сушильних камер в кількості 1 од.
За актом № 3 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-С, літ. Б - пильно свердлильний верстат з ЧПК STEMAS TRFD 01 в кількості 1 од., фрезерний верстат FSN 300F в кількості 1 од., фрезерний одношпіндельний верстат ФСШ 4К в кількості 1 од., свердлильно-присадочий верстат Б22-С в кількості 2 од., електроштабелер BT RRE250 в кількості 1 од. та стелажів в кількості 1 од.
За актом № 4 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-С, літ. Г - калібрувально шліфувальний верстат HOUFEK SPВ 910 C BULDOG 5 в кількості 1 од., калібрувальний верстат WEINIG UNIMAT 500 PROFI в кількості 1 од., форматно розкрійний верстат ROJEK PF300L в кількості 1 од., термовакуумний прес VPL-27A в кількості 1 од., горизонтальний гідравлічний прес MHS 3848Ax100 в кількості 1 од., стелажі в кількості 1 од., чотирибічний калібрувальний верстат WEINIG UNIMAT 217 в кількості 1 од., штабелер BT SWE140 в кількості 1 од.
За актом № 5 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Щ, літ. З - стелажі в кількості 1 од., пильно-свердлильний верстат з ЧПК STEMAS 01 CLF в кількості 1 од., мембранний прес OMNIFORM 130 D в кількості 1 од., пакувальна лінія УЛ-03 в кількості 1 од., верстат для врізання фурнітури CENTAURO ALFA TWEEN в кількості 1 од.
За актом № 6 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Ц, літ. І - стелажі в кількості 1 од., лінія для лиштви BARBERAN в кількості 1 од., чотирибічний калібрувальний верстат WEINIG UNIMAT 217 в кількості 1 од., лінію BARBERAN PUR 33L в кількості 1 од., свердлильно-присалочний верстат Б5 МК в кількості 1 од., свердлильно присадочний верстат Б22-С в кількості 1 од.
За актом № 7 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Ч, літ. Л - обробний центр з ЧПК BACCI EVOLUTION JET в кількості 1 од., лінію BARBERAN PL-32-MODUL в кількості 1 од., клеєву станцію ROBOTEX MOLTUMELT в кількості 1 од., форматно розкрійний верстат SCM SI 300 в кількості 1 од., пилораму WOOD_MIZER LT40 в кількості 1 од.
За актом № 8 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Д - калібрувально шліфувальний верстат HOUFEK SPV 910 RC 2M BULDOG 5 в кількості 1 од., обробний центр з ЧПК MORBIDELLI N100 в кількості 1 од., крайколічкувальний верстат SCM OLIMPIC K320 EVO в кількості 1 од., верстат з ЧПК KОMAR в кількості 1 од., верстат для врізання фурнітури CENTAURO ALFA в кількості 1 од., прес плоский гарячий NPC 6/90 DIGIT в кількості 1 од.
10.02.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ОЛВУД» було укладено Додаткову угоду до Договору оренди обладнання № 16/12/20 від 16.12.2020 року, за якою орендодавець передав в оренду додаткове обладнання, а саме, прес-вайму двосторонню 2ВС-230-100 у кількості 1 од. та прес-вайму двосторонню 2ВС-250-120 у кількості 1 од. Також до цієї додаткової угоди було складено відповідний акт приймання-передачі від 10.02.2021.
30.04.2021 року між гр. ОСОБА_1 та ТОВ «ОЛВУД» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди обладнання № 16/12/20 від 16.12.2020 року у зв`язку з тим, що Орендар мав за необхідність змінити місце розташування обладнання, тому Сторони дійшли до згоди внести корегування згідно з п.3.5. Договору.
Після укладення Додаткової угоди №1 до Договору оренди обладнання між Позивачем та ТОВ «ОЛВУД» було укладено ряд актів, якими підтверджується факт передачі за новим погодженим місцем розташування окремого обладнання.
За актом № 1 фіксації зміни місцезнаходження майна згідно Додаткової угоди № 1 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-С, літ.Б свердлильно-присалочний верстат Б5 МК в кількості 1 од.
За актом № 2 фіксації зміни місцезнаходження майна згідно Додаткової угоди № 1 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-С, літ. Г стелажі у кількості 1 шт., мембранний прес OMNIFORM 130 D в кількості 1 од., пілораму WOOD_MIZER LT40 в кількості 1 од.. прес плоский гарячий NPC 6/90 DIGIT в кількості 1 од.
За актом № 3 фіксації зміни місцезнаходження майна згідно Додаткової угоди № 1 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Щ, літ. З - упаковочну лінію 1М в кількості 1 од., пильно-свердлильний верстат з ЧПК STEMAS 01 CLF в кількості 1 од.
За актом № 4 фіксації зміни місцезнаходження майна згідно Додаткової угоди № 1 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Ц, літ. І - горизонтальний гідравлічний прес MHS 3848Ax100 в кількості 1 од., обробний центр з ЧПК MORBIDELLI N100 в кількості 1 од., крайколічкувальний верстат SCM OLIMPIC K320 EVO в кількості 1 од., верстат для врізання фурнітури CENTAURO ALFA в кількості 1 од., калібрувальний верстат WEINIG UNIMAT 500 PROFI в кількості 1 од.
За актом № 5 фіксації зміни місцезнаходження майна згідно Додаткової угоди № 1 до Договору оренди обладнання Позивач передав у користування ТОВ «ОЛВУД» за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Ч літера Л - верстат форматно-розкрійний ROJEK PF300L в кількості 1 од., пакувальна лінія УЛ-03 в кількості 1 од., свердлильно присалочний верстат Б-22С в кількості 1 од., калібрувально-шліфувальний верстат HOUFEK SPV 910 RC 2M BULDOG 5 в кількості 1 од., обробний центр з ЧПК MORBIDELLI N100 в кількості 1 од., верстат з ЧПК KОMAR в кількості 1 од., верстат для врізання фурнітури CENTAURO ALFA TWEEN в кількості 1 од.; прес-вайму двосторонню 2ВС-230-100 у кількості 1 од. та прес-вайму двосторонню 2ВС-250-120 у кількості 1 од.
Відповідно до Акта № 01/130822 технічного огляду обладнання від 13.08.2022 установлено, що внаслідок обстрілу було знищено 12 одиниць рухомого майна Позивача, яке перебувало в м. Дергачі по вулиці 23 Серпня в пошкодженій Будівлі 6-Ч, літера Л.
06.11.2023 комісією ВЗНС Харківського РУ ГУ ДСНС У країни в Харківській області було складено Акт про пожежу, що виникла 10 квітня 2022 року на об`єкті нежитлова будівля за адресою: м. Дергачі, вул.23-го Серпня, 6-Ч.
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 189, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: м. Дергачі, вул. 23 Серпня, 6-Ч (літ. Л) внаслідок влучання уламків боєприпасу та пожежі, зроблені висновки про непридатність об`єкту до використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти).
Актом № 02/120822 технічного огляду обладнання від 12.08.2022 зафіксовано, що внаслідок обстрілу було знищено майно позивача, яке перебувало в м.Дергачі по вулиці 23 Серпня в пошкодженій Будівлі 6 Ш, літера К. Відповідно до цього акту було знищено 2 одиниці рухомого майна ОСОБА_1 , яке перебувало в пошкодженій Будівлі 6-Ш літ.К.
06.11.2023 комісією ВЗНС Харківського РУ ГУ ДСНС У країни в Харківській області було складено Акт про пожежу, що виникла 12 травня 2022 року на об`єкті нежитлова будівля за адресою:
АДРЕСА_2 з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 01.05.2024 року №194, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , 6-Ш (літ. К) внаслідок влучання уламків боєприпасу та пожежі, зроблені висновки про наявність пошкоджень несучих та огороджувальних конструкцій, рекомендовано виконання робіт з відновлення шляхом поточного ремонту.
Актом № 01/120822 технічного огляду обладнання від 12.08.2022, складеним між позивачем як власником пошкодженого (знищеного), ТОВ «ОЛВУД» та іншими власниками пошкодженого внаслідок обстрілу майна було зафіксовано, що було знищено 3 одиниці рухомого майна ОСОБА_1 , яке перебувало в пошкодженій Будівлі 6-У літ.Д.
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 199, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , 6-У (літ. Д), внаслідок влучання уламків боєприпасу, зроблені висновки про наявність пошкоджень несучих та огороджувальних конструкцій, рекомендовано виконання робіт з відновлення шляхом поточного ремонту.
Актами № 01/240922 та № 02/240922 технічного огляду обладнання від 24.09.2022 складеними між позивачем, як власником пошкодженого (знищеного) майна, ТОВ «ОЛВУД» та іншими власниками пошкодженого внаслідок обстрілу майна зазначено, що внаслідок обстрілу було знищено 18 одиниць рухомого майна ОСОБА_1 , яке перебувало в пошкоджених Будівлях. Відповідно до Акту № 02/240922 технічного огляду обладнання від 24.09.2022 року 10 одиниць рухомого майна ОСОБА_1 , яке перебувало в пошкодженій Будівлі 6-С літ. Г, було знищене. Відповідно до Акту № 01/240922 технічного огляду обладнання від 24.09.2022 року 8 одиниць рухомого майна ОСОБА_1 , яке перебувало в пошкодженій Будівлі 6-С літ. Б, було знищене.
06.11.2023 комісією ВЗНС Харківського РУ ГУ ДСНС У країни в Харківській області було складено Акт про пожежу, що виникла 10 вересня 2022 року на об`єкті нежитлова будівля за адресою: м. Дергачі, вул.23-го Серпня, 6-С.
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 201, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок влучання боєприпасу, пожежі та зроблені висновки про непридатність об`єкту до використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти).
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 200, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: м. Дергачі, вул.23 Серпня, 6-С (літера Г), внаслідок влучання боєприпасу, пожежі та зроблені висновки про непридатність об`єкту до використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти).
Актом 01/160522 технічного огляду обладнання від 16.05.2022 складеним між Позивачем, як власником пошкодженого (знищеного) майна, ТОВ «ОЛВУД» та іншими власниками пошкодженого внаслідок обстрілу майна зафіксовано, що внаслідок обстрілу було знищено 2 одиниці рухомого майна ОСОБА_1 , яке перебувало в пошкодженій Будівлі.
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 192, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: м. Дергачі, вул.23 Серпня, 6-Щ (літера З), внаслідок влучання боєприпасу, пожежі та зроблені висновки про непридатність об`єкту до використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта (зруйновані об`єкти).
Актом № 01/150522 технічного огляду обладнання від 15.05.2022, складеним між позивачем як власником пошкодженого (знищеного), ТОВ «ОЛВУД» та іншими власниками пошкодженого внаслідок обстрілу майна зафіксовано, що внаслідок обстрілу було знищено 8 одиниць рухомого майна позивача.
06.11.2023 комісією ВЗНС Харківського РУ ГУ ДСНС У країни в Харківській області було складено Акт про пожежу від 06.11.2023, що виникла 02 березня 2022 року на об`єкті нежитлова будівля за адресою: м. Дергачі, вул. 23-го Серпня, 6-Ц.
Комісією з обстеження об`єктів на території Дергачівської міської територіальної громади Харківського району Харківської області було складено Акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 01.05.2024 № 197, в якому зафіксовано пошкодження будівлі за адресою: м. Дергачі, вул.23 Серпня, 6-Ц, внаслідок влучання боєприпасу, пожежа та зроблені висновки про непридатність об`єкту до використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, наявні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій, ступінь та характер свідчить про небезпеку аварійного обвалення об`єкта.
ОСОБА_1 є власником: вантажного сідлового тягача марки DAF, XF 460 FT, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата реєстрації 04.09.2019; напівпричепу вантажного марки SCHMITZ, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ,2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 04.09.2019.
На замовлення позивача ТОВ «Дельта-Консалтинг» було підготовлено та затверджено Звіт про оцінку від 08.04.2025, об`єктом оцінки якого були пошкоджені/знищені активи ОСОБА_1 , а саме, рухоме та нерухоме майно, мова про яке зазначено у позові. За результатами проведених досліджень визначено розмір реальних збитків об`єктів оцінки, який станом на 01.01.2024 становить 185 157 936,00 грн, що еквівалентом 4 872 335 доларів США.
Мотиви суду.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як передбачено ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією відповідача проти України, який неодноразово було продовжено і діє до цього часу.
Збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
На підставі ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» російська федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення.
Так, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, 1949 року забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.
Також відповідно до ст. 48 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I від 8 червня 1977 року), для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.
Зокрема, ст. 51 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року передбачає, що цивільне населення користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями.
Крім того, на підставі ст. 57 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року при проведенні воєнних операцій, повинна постійно виявлятися турбота про те, щоб оберігати цивільне населення, цивільних осіб і цивільні об`єкти.
Суд звертає увагу на те, що військова агресія та окупація Російською Федерацією територій України є не тільки порушенням суверенітету й територіальної цілісності України, але й порушенням основоположних принципів та норм міжнародного права. Така військова агресія супроводжується злочинами геноциду проти народу України, а також іншими військовими злочинами збройних сил та вищого керівництва російської федерації.
Так, відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія російської федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, російську федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно-визнаних кордонів України.
Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14 квітня 2022 року про заяву Верховної Ради України «Про вчинення російською федерацією геноциду в Україні» визнано геноцидом Українського народу дії збройних сил, політичного і військового керівництва російської федерації під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на російську федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Держава Україна всіма можливими засобами сприятиме відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди російською федерацією.
У пункті 8 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року описано поняття «жертва»: для цілей цього документа жертвами вважаються особи, які зазнали шкоди індивідуально або колективно, включаючи фізичну або психічну шкоду, душевне страждання, матеріальні втрати або суттєве утиск їх основоположних прав, внаслідок дій або бездіяльності, що є грубими порушеннями міжнародних норм у галузі прав людини або серйозними порушеннями міжнародного гуманітарного права.
Також, пункт 11 Резолюції визначає права жертв. Засоби правового захисту при грубих порушеннях міжнародних норм у галузі прав людини та серйозних порушеннях міжнародного гуманітарного права включають, відповідно до норм міжнародного права, право жертв на таке: a) рівноправний та ефективний доступ до правосуддя; b) адекватне, реальне та швидке відшкодування завданих збитків.
Жертва грубого порушення міжнародних норм у галузі прав людини або серйозного порушення міжнародного гуманітарного права має мати рівноправний доступ до ефективних судових засобів правового захисту, як це передбачено міжнародним правом. Інші засоби, які є у розпорядженні жертв, включають доступ до адміністративних та інших органів, а також до механізмів, форм та процедур, що існують відповідно до національного законодавства.
Про юридичну можливість прямого відшкодування збитків жертві йдеться у пункті 15 Резолюції. А саме: адекватне, реальне та швидке відшкодування збитків покликане сприяти досягненню справедливості шляхом відновлення потерпілого в його правах, знехтуваних унаслідок грубих порушень міжнародних норм у галузі прав людини або серйозних порушень міжнародного гуманітарного права. Відшкодування має бути відповідним ступеню тяжкості порушень та завданих збитків. Відповідно до своїх національних законів та міжнародно-правових зобов`язань держава повинна забезпечувати відшкодування збитків потерпілим від дій або бездіяльності, які можуть бути привласнені державі і які є грубими порушеннями міжнародних норм у галузі прав людини або серйозними порушеннями міжнародного гуманітарного права. У тих випадках, коли будь-яка фізична особа, юридична особа або інший суб`єкт права несе відповідальність за відшкодування шкоди жертві, така сторона повинна відшкодувати шкоду жертві або виплатити компенсацію державі, якщо держава вже відшкодувала шкоду жертві.
Статті 3, 8, 12, 28 Загальної декларації прав людини 1948 року, гарантують кожній людині право на життя, свободу і особисту недоторканність, ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом, вільне пересування і вибір місця проживання у межах кожної держави, соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені. Ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність його житла. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12.04.2012 року № 9-рп/2012 (справа № 1-10/2012) наголосив, що в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).
У ЦК України міститься незначна кількість випадків, за яких законодавець урегулював ті чи інші цивільні відносини дотичні до воєнних дій або воєнного стану. Наприклад: оголошення фізичної особи померлою (стаття 46 ЦК України); зупинення перебігу позовної давності якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан (пункт 4 частини першої статті 263 ЦК України); не вважаються примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншими рішеннями суду, а також робота чи служба відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан (абз. 2 частини 3 статті 312 ЦК України); в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості (частина 2 статті 353 ЦК України). Звісно, що норми, які стосуються відшкодування майнової шкоди, неорієнтовані законодавцем на їх застосування для компенсації втрат внаслідок агресії, воєнних дій або воєнного стану (постанова Верховного Суду від 20 червня 2024 року по справі № 216/5657/22 провадження № 61-8556св23).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
Майнова шкода, як свідчить зміст статті 1166 ЦК України, завдається порушенням належних саме особі особистих немайнових прав та/або майнових прав.
Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (стаття 623 ЦК України).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації, здійснюється у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 326 «Про затвердження Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії рф».
Відсутність порушеного належного саме позивачу майнового права виключає відшкодування майнової шкоди на його користь.
У пункті 1619 рішення «Україна та Нідерланди проти росії» від 09 липня 2025 року Європейський суд з прав людини встановив неодноразові порушення статей 2, 3, 4 § 2, 5, 8, 9, 10, 11 та 14, а також статей 1 та 2 Першого Протоколу. Суд також наголосив на руйнуванні верховенства права на територіях, що знаходяться під фактичним контролем рф, та атмосфері страху та залякування як на територіях, що знаходяться під їхнім контролем, так і на територіях, що постраждали від їхніх військових атак.
У пункті 1650 рішення «Україна та Нідерланди проти росії» від 09 липня 2025 року Європейський суд з прав людини, встановивши порушення державою-відповідачем прав людини та основоположних свобод, гарантованих Конвенцією з прав людини і основоположних свобод (нехтування фундаментальних цінностей: миру, людського життя, людської гідності та індивідуальних прав, гарантованих Конвенцією (п. 177)), зазначив, що з огляду на безпрецедентний характер цієї справи та враховуючи характер багатьох виявлених порушень, Суд вважає, що питання застосування статті 41 Конвенції ще не готове до вирішення. Більше того, Суд вважає, що будь-яке майбутнє рішення повинно належним чином враховувати створення Реєстру збитків та поточні обговорення щодо майбутнього механізму компенсації.
Реєстр збитків, завданих агресією рф проти України, відкрив 02 квітня 2024 року процес подання претензій щодо відшкодування збитків, втрат або шкоди, завданої внаслідок російської агресії проти України.
Метою запровадження і функціонування цього Реєстру є забезпечення фіксації у документальній формі доказів та інформації про претензії щодо шкоди, збитків або тілесних ушкоджень, завданих усім зацікавленим фізичним та юридичним особам, а також державі Україна (включаючи її регіональні та місцеві органи влади, державні або контрольовані суб`єкти господарювання), що мали місце 24 лютого 2022 року або пізніше на території України в межах її міжнародно визнаних кордонів, що поширюються на її територіальні води, протиправними діями держави-агресора в Україні або проти України.
Позивач у позовній заяві вказує, що право власності на нерухоме майно підтверджується: витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. № 264357557 від 05.07.2021 року; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. № 264367862 від 05.07.2021 року; витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 15 грудня 2021 року.
Проте, витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 15 грудня 2021 року не є належним доказом на підтвердження перебування у власності ОСОБА_1 нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Так як відсутність порушеного належного саме позивачу майнового права виключає відшкодування майнової шкоди на його користь, то суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягання майнової шкоди за нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Звіту про оцінку від 08.04.2025, виконаного ТОВ «Дельта-Консалтинг», за результатами проведених досліджень визначено розмір реальних збитків об`єктів оцінки нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлова будівля (столярний цех), літ. Л-1та допоміжна виробнича будівля, літ. М-1, сума реальних збитків 15 233 178,00 грн та 2 162 124,00 грн відповідно.
У зв`язку з викладеним суд стягує майнову шкоду за знищене нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлова будівля (столярний цех), літ. Л-1та допоміжна виробнича будівля, літ. М-1, у розмірі 17 395 302,00 грн (15233178,00+2162124,00=17395302,00).
Позов в частині відшкодування майнової шкоди за рухоме майно не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів під час розгляду справи, що вказане майно знищене.
Посилання позивача на судові рішення в справах № 922/2072/25, № 619/171/25, № 619/240/25 суд відхиляє з таких мотивів.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина п`ята статті 82 ЦПК України).
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.
Оскільки позивач не був учасником справи № 922/2072/25, то судове рішення у цій справі не має преюдиційного значення щодо встановлення розміру завданої йому шкоди.
У справах № 619/171/25 та № 619/240/25 обставини, які є предметом розгляду даної справи, безпосередньо не досліджувалися та не встановлювалися судом.
Щодо прохальної частини позовної заяви, розрахунок якої викладено в іноземній валюті.
Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (стаття 524 ЦК України).
Тлумачення частини другої статті 524 ЦК України свідчить, що учасники цивільного обороту можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті в договорі. Підстав для допустимості визначення відшкодування (компенсації) шкоди в іноземній валюті, окрім випадків якщо зокрема, її викрадено, чинний ЦК України не містить(постанова Верховного Суду від 20 червня 2024 року по справі № 216/5657/22 провадження № 61-8556св23).
Отже, валютою суми по відшкодування майнової шкоди, у даній справі, є національна валюта України - гривня.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Так як позивач відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.
Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2025 року встановлений в розмірі 3 028 гривні.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Так як, позивач подав позов через систему «Електронний суд», то до сплати судового збору необхідно застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Вказане відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22), де вказано, що у позивача були обґрунтовані підстави вважати, що у разі подання ним позовної заяви в електронній формі до встановленої законом ставки судового збору має бути застосований понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Так стороною позивача надано докази на підтвердження понесення позивачем витрат за переклад документів, які долучені до позовної заяви, у розмірі 9 200,00 грн.
Так як суд задовольняє позов частково, то з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати, що пов`язані з перекладом та нотаріальним засвідченням документів, у розмірі 863,88 грн ((17395302,00/185157936,00=0,0939; 9200х0,0939=863,88).
Щодо інших судових витрат суд не вирішує їх розподіл, оскільки представник позивача відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України повідомила про надання доказів витрат на професійну правничу допомогу, що понесені (або будуть понесені), протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 270, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з держави російська федерація в особі Генеральної прокуратури російської федерації на користь ОСОБА_1 суму спричинених збитків, що виникли внаслідок російської збройної агресії на території України, у розмірі 17 395 302,00 (сімнадцять мільйонів триста дев`яносто п`ять тисяч триста дві) грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з держави російська федерація в особі Генеральної прокуратури російської федерації на користь держави судовий збір у розмірі 1 137,32 грн.
Стягнути з держави російська федерація в особі Генеральної прокуратури російської федерації на користь ОСОБА_1 понесені витрати, що пов`язані з перекладом та нотаріальним засвідченням документів, у розмірі 863,88 грн.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Повне судове рішення складено 08 грудня 2025 року.
Суддя Є. А. Болибок