ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 127/7841/25

Головуючий у першій інстанції Бойко В.І.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/160/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року та додаткове рішення цього суду від 24 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача 47 042,65 грн 3 % річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості, та 133 080,03 грн інфляційних втрат, нарахованих у період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 лютого 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого є ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50 000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти не пізніше 18 лютого 2017 року та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному кредитним договором. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. За укладеним 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» договором факторингу до позивача перейшло право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками.

Позивач зазначав, що у зв`язку з системним невиконанням позичальником умов кредитного договору від 19 лютого 2007 року утворилась заборгованість. Рішенням Бобровицького районного суду від 27 січня 2014 року задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19 лютого 2007 року у розмірі 522 696,07 грн, яке набрало законної сили. Наразі рішення суду відповідачем не виконано, отже грошове зобов`язання вважається простроченим, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат відмовлено.

Додатковим рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 липня 2025 року заяву представника відповідача адвоката Лисова Є.М. задоволено. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 20 351,25 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року та додаткове рішення цього суду від 24 липня 2025 року скасовано. Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 3% річних у сумі 47 042,65 грн, інфляційні втрати у сумі 119 979,66 грн та 5 615,73 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

10 листопада 2025 року до Чернігівського апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить роз`яснити зміст постановb Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року щодо включення до сукупного індексу інфляції індексу інфляції за лютий 2019 року.

Заявник зазначив, що період, за який позивач просив стягнути 3 % річних та інфляційні втрати, починається з 23 лютого 2019 року. Відповідно до постанови Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 577/5360/15-ц та рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 362-97р, якщо погашення заборгованості відбулося з 01 по 15 число відповідного місяця, інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця. Ураховуючи, що період, за який позивач просив стягнути передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України суми, почався 23 лютого 2019 року, то розрахунок інфляційних втрат у такому разі повинен розпочинатися з березня місяця.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року, враховуюче наступне.

Статтею 271 ЦПК України передбачений порядок роз`яснення судового рішення. Так, за змістом ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Вимоги до змісту рішення суду встановлені ст. 265 ЦПК України. Так, рішення суду складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням фактичних обставин, встановлених судом, та змісту спірних правовідносин; мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; та з резолютивної частини із зазначенням висновку суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

За приписами п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 травня 2019 року у справі № 904/2526/18 виснувала, що роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Заявивши вимогу про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, ТОВ «Кредитні ініціативи» визначило період, за який обраховуються штрафні санкції, з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

Апеляційний суд, частково задовольнивши позовні вимоги, у постанові від 31 жовтня 2025 року зазначив, що інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу та наступною формулою: інфляційні нарахування = сума боргу х сукупний індекс інфляції/100% сума боргу, де: сума боргу сума простроченого боргу; сукупний індекс інфляції добуток щомісячних індексів за відповідний період.

Відповідно до рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, наведених у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Оскільки початком періоду прострочення виконання зобов`язання у цій справі позивачем визначено 23 лютого 2019 року, тобто, неповний місяць, то розрахунок інфляційних втрат почався з наступного місяця (у цьому випадку з березня 2019 року).

У постанові Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року зазначено, що сукупний індекс інфляції за період з лютого 2019 року по лютий 2022 року становить 122 954 %, тобто, є добутком щомісячних індексів за відповідний період (100,9 % х 101 % х 100,7 % х 99,5 % х 99,4 % х 99,7 % х 100,7 % х 100,7 % х 100,1 % х 99,8 % х 100,2 % х 99,7 % х 100,8 % х 100,8 % х 100,3% х 100,2 % х 99,4 % х 99,8 % х 100,5 % х 101 % х 101,3 % х 100,9 % х 101,3 % х 101 % х 101,7 % х 101,7 % х 101,3 % х 100,2 % х 100,1 % х 99,8 % х 101,2 % х 100,9 % х 100,8 % х 100,6 % х 101,3 % х 101,6 %).

Хоча у наведеному вище абзаці постанови і указано початком періоду розрахунку сукупного індексу інфляції лютий 2019 року, проте першим місяцем, за який брався для обрахунку індекс інфляції у розмірі 100,9 %, є саме березень 2019 року. Зазначене узгоджується з викладеним у судовому рішенні розрахунком інфляційних втрат та інформацією про індекси інфляції, наявною у відкритому та вільному доступі на інтернет-ресурсах (а.с. 254, 255).

За викладених обставин суд вважає, що ОСОБА_1 слід роз`яснити постанову Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року? зокрема те, що при визначенні розміру сукупного індексу інфляції за період з лютого 2019 року по лютий 2022 року індекс інфляції за лютий 2019 року для розрахунків не застосовувався.

Керуючись ст. 271, 367, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року та додаткове рішення цього суду від 24 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити.

Роз`яснити постанову Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2025 року, зокрема те, що при визначенні розміру сукупного індексу інфляції за період з лютого 2019 року по лютий 2022 року індекс інфляції за лютий 2019 року для розрахунків не застосовувався.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова