КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №545/3255/25
Провадження № 2/552/2897/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання - Безугла А.Г.

розглянувши в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 03.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 7146636. На підставі договору, відповідач отримав кредит у розмірі 9 850 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою на строк 30 днів. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, тому на дату звернення позивача до суду з позовом заборгованість становить 39 400 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 9 850 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам 29 550 грн. 00 коп.

16.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023 щодо отримання відповідачем кредиту у розмірі 8 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, процентна ставка становить 2,5 % на день, кредит надається строком на 25 днів. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, тому на дату звернення позивача до суду з позовом заборгованість становить 31 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам 23 200 грн. 00 коп.

Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 70 600 грн. 00 коп. грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 22.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, позовна заява містить клопотання про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неяки невідома. Надав відзив на позовну заяву вважає, згідно якого вважає, що загальна сума боргу є незаконною та необґрунтованою. Посилаюсь на Закон № 2120-ІХ від 15.03.2022 року на час дії воєнного стану позичальникам військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам в т.ч. поліцейським не нараховуються відсотки, штрафи та пеня за прострочення виконання кредитних зобов`язань. В частині тіла кредиту не заперечує задоволення позовних вимог, просить відмовити в частині нарахування відсотків, штрафів та пені.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 7146636. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 9850 грн., зі сплатою відсотків за користування позикою, строк кредитування 30 днів.

Позикодавець умови договору виконав.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, тому на дату звернення позивача до суду з позовом заборгованість становить 39 400 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 9 850 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам 29 550 грн. 00 коп.

28.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нова назва ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір Факторингу № 01.02-47/23, відповідно до умов якого первісний кредитор (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договором в тому числі і до відповідача.

Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 01.02.-47/23 заборгованість відповідача за Договором позики № 7146636 станом на дату відступлення склала 39 400 грн. 00 коп.

Згідно умов договору кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в загальній сумі 9850 грн., на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики.

Відповідно до розділу 2 Договору Позика надається строком на 30 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день, дата надання позики 03.03.2023 року, дата повернення позики 02.04.2023 року, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день, пеня (не застосовується в період карантину) 2,7 % в день, орієнтовна річна процентна ставка 1081,20%, орієнтовна загальна вартість позики 12066 грн. 25 коп.

Відповідно до умов п. 6 договору позики, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування Позикою здійснюється за зверненням Позичальника в електронній формі через особистий кабінет Позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікації кожного разу під час реалізації Позичальником такого права.

Фактичне отримання відповідачем у позику грошових коштів в сумі 9850 грн. підтверджується документально, що вказує на те, що первісний кредитор свої зобов`язання перед ОСОБА_1 по кредитному договору виконав у повному обсязі.

Натомість, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у строки і на умовах, визначених кредитним договором, не виконав, у зв`язку з чим йому нарахована заборгованість в розмірі 39 400 грн.

Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд враховує наступне.

Як видно з умов кредитного договору, базова процентна ставка за перший день користування позикою становить - 22,21%, а з другого дня 2,50 %. Математичним підрахунком встановлено, що відсотки за перший день користування ( 9850х22,21/100 = 2 187 грн. .), а за наступні 29 днів (9850х2,50х29/100= 7141 грн. 25 коп.). Таким чином, заборгованість по відсотках в межах строку кредитування, тобто за правомірне користування кредитними коштами, становить 9328 грн.93 коп.

Відтак матеріалами справи доведено, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору в розмірі 9850 грн - тіло кредиту та 9328 грн. 93 коп. - заборгованість по відсотках, а всього 19 178 грн. 93 коп.

В той же час, в іншій частині позовних вимог, а саме нарахованих відсотків після закінчення строку кредитування - 03.04.2023 року, слід відмовити оскільки такі відсотки у розумінні ст..625 ЦК України є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тобто є неустойкою (штраф, пеня).

Так, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи вищенаведене, обгрунтованість наведеного розрахунку, заборгованості ОСОБА_1 за договором позики підлягає частковому задоволенню в розмірі 19 178 грн. 93 коп.

16.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023.Згідно умов договору, відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, процентна ставка становить 2,5 % на день, кредит надається строком на 25 днів.

Кредитор умови договору виконав,.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, тому на дату звернення позивача до суду з позовом (18.06.2025 року) заборгованість становить 31 200 грн. 00 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8000 грн. 00 коп., заборгованість за відсоткам 23 200 грн. 00 коп.

03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір Факторингу № 3072023, відповідно до умов якого первісний кредитор (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договором в тому числі і до відповідача.

Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 3072023 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 26204-03/2023 станом на дату відступлення склала 31200 грн. 00 коп.

29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нова назва ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір Факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого первісний кредитор (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договором в тому числі і до відповідача.

Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 01.02.-79/23 заборгованість відповідача за Кредитним договором № 26204-03/2023 станом на дату відступлення склала 31 200 грн. 00 коп.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення заборгованорсті по даному кредитному договору, суд виходить з наступного.

Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 09.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом .

Відповідно до п.1.10 Договору сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Згідно п.1.14 Договору для підписання Договору на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власного підпису є підтвердженням особи клієнта. Уразі згоді із запропонованими умовами кредитування клієнт підписує Договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п.1.2 Договору (процентна ставка 2,5% на добу), проценти передбачені п.1.3 продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами (п.2.4 Договору).

У разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п. 1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п.2.3 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором, яка підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором (п.2.2 Договору).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний останнім електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.

Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту №26204-03/2023 встановлено графік платежів за договором, який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до норм ст.12 Закону України«Про електроннукомерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заперечуючи проти позову відповідач не спростув того факту, що відповідачем погоджені всі істотні умови договорів, а також відповідачем не заперечується отримання позики.

Даючи оцінку доводам відповідача про неправильне обрахування відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані поза строками кредитування, суд зауважує наступне.

Як вбачається зі змісту Договорів про надання фінансових кредитів № 26204-03/2023 від 16.03.2023 зокрема відповідно до п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Також паспорт споживчого кредиту до відповідного Договору в розділі 6 місять вказівку на те, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 2,50% в день з першого дня прострочення зобов`язання.

При цьому, як зазначалось вище, вказаний договір та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразового ідентифікатора, що свідчить про те, що відповідач ознайомився з вказаними умовами та погодився з ними.

Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №26204-03/2023 від 16.03.2023 вбачається, що в період з 16.03.2023 по 09.04.2023, тобто протягом строку 25 днів, на який було надано кредит відповідачу нараховувалась строкова заборгованість за відсотками по кредиту, яка станом на 09.04.2023 становила 5000 грн., та починаючи з 10.04.2023 по 09.07.2023 (протягом 90 днів) відповідачу почала нараховуватись прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 912,5 % річних від суми кредиту яка становить 23 200 грн.

Тому суд вважає доведеними позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 за договором № 26204-03/2023 на користь позивача заборгованість за договором в сумі 31200 грн.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на неправильний обрахунок процентів, оскільки такі проценти обраховані за період кредитування з урахуванням автопролонгації та за відсотковими ставками погодженими відповідачем.

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Посилання сторони відповідача на те, що умови кредитного договору, які передбачають нарахування відсотків поза межами строками кредитування є відсотками за неправомірне користування кредитними коштами, які кредитор має право нараховувати в порядку ч.2ст.625 ЦК України та що вони підлягають списанню кредитодавцем на підставі ЗУ від 15.03.2022№ 2120-ІХ «Про внесеннязмін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», суд вважає помилковими, оскільки вказані відсотки є платою за користування кредитними коштами, передбачені умовами договорів про надання фінансових кредитів, підписаних відповідачем, та не відносяться до поняття неустойки.

Відповідачем не доведено належними доказами щодо відсутності підстав сплати ним відсотків за користування кредитними коштами.

Отже, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором позики № 7146636/2023 та Договором про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023, оскільки не здійснював своєчасно внесення грошових коштів для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договорів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами про надання фінансового кредиту щодо своєчасного повернення кредитів, сплати процентів, що призвело до виникнення у нього перед позивачем заборгованості, яка обгрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачем на спростування цього, жодних заперечень та доказів не надано, тому суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 50 378 грн. 93 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (71%) в розмірі 1719 грн. 90 коп.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,12, 76-81, 141, 259, 263- 265,268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором позики № 7146636 від 03.03.2023 року у розмірі 19 178 грн. 93 коп.; за договором про надання фінансового кредиту № 26204-03/2023 у розмірі 31200 грн., судові витрати у розмірі 1719 грн. 90 коп., а всього 52 098 грн. 83 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», (місце знаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, );

Відповідач ОСОБА_1 , (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Головуючий Ж.В.Кузіна