У Х В А Л А

про забезпечення позову

"28" листопада 2025 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Зазуляка Йосипа Михайловича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,

встановив:

Представник позивача - адвокат Зазуляк Й.М. звернувся до суду із позовною заявою ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.

Разом із позовною заявою надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 у межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 107506 доларів США згідно курсу НБУ становить 4 527 200,40 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що 13 червня 2024 року, між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , укладено Договір прокату автомобіля №1505012-4.

За умовами договору Позивач передав у найм Відповідачеві строком до 13 липня 2024 року, автомобіль марки «Volkswagen Tuareg», р.н. НОМЕР_1 , 2024 року випуску. (п. 1, 2 ч. 1 договору). Передача автомобіля відбулась у м. Львові 13 червня 2024 року, о 16:30 год. Автомобіль перебував у користуванні наймача з 13.06.2024 року по 12.07.2025 року, що складає 394 дні. Тобто відповідач зобов`язаний був оплатити за найм автомобіля, кошти в сумі 38021 доларів США, що на 31.07.2025 р., становить 1587756 грн. 96 коп. Станом на 12 липня 2025 року, відповідачем було сплачено за прокат автомобіля, з врахуванням застави та передоплати, 16687 доларів США. Отже, на день вилучення авто, борг відповідача становив 21334 доларів США. В період з 12.07.2025 року по 10.09.2025 року, між позивачем та відповідачем проводились переговори щодо погашення заборгованості. За результатами 10 вересня 2025 року, між позивачем та відповідачем укладено договір про реструктуризацію заборгованості за договором прокату.

Станом на 12.07.2025 року, борг Наймача становив 21334 доларів США за прокат автомобіля, та 178 доларів США, за заправку автомобіля. (п. 8 розділу І Договору). Усього сума заборгованості 21512 доларів США.

Сума позову є значною для позивача, у відповідача наявне нерухоме майно, на яке може бути накладено арешт.

У випадку задоволення позову, можливе невиконання (утруднення виконання) рішення суду, оскільки відповідач може вжити заходів до відчуження належного йому майна.

При вирішення цієї заяви заявник звертає увагу, що предмет позову, яким є грошові кошти які мали бути сплачені відповідачем позивачеві. За умовами договору прокату та договору про реструктуризацію заборгованості.

Поведінку відповідача, з приводу погашення заборгованості за договором прокату, та подальше укладення договору про реструктуризацію заборгованості, і знову ж таки його невиконання. У відповідача вже був випадок відчуження нерухомого майна, за 2025 рік, під час спроби досудового врегулювання спору.

Відповідно до інформаційної довідки № 437033840, відповідачеві на праві власності станом на 26.07.2025 року, належала земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0143 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

Відповідно до інформаційної довідки №452803552 від 19.11.2025 року, відповідач вже не є власником земельної ділянки.

Відповідно до інформаційної довідки №453381940, від 24.11.2025 року, земельна ділянка була відчужена шляхом укладення договору дарування, №1629, від 29.09.2025, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сенів А.В.;

В подальшому неможливість виконання рішення суду, яке просить прийняти позивач, зокрема шляхом відчуження належного відповідачу нерухомого майна та/або грошових коштів.

Спосіб захисту про який просить позивач є даним способом відновлення порушених прав.

Також позивач зазначає, що спір є важливим для нього, оскільки вказана сума є достатньо значною, а її не сплата призводить до збитків. Поведінка відповідача після укладення договору про реструктуризацію, свідчить про небажання оплачувати заборгованість, тому, вважає що існують вагомі підстави для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. У заявника відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором прокату у розмірі 21512,00 доларів США

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, тому що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного відповідачу нерухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд не володіє інформацією щодо конкретного майна, яке перебуває у власності відповідача, тому саме державним (приватним) виконавцем це питання підлягає встановленню. Натомість, враховуючи обмежені строки для вирішення питання про забезпечення позову, позбавляють суд можливості самостійно визначити склад майна в межах ціни позову, що перебуває у власності відповідача.

Такий спосіб забезпечення позову цілком відповідатиме суті заявлених вимог, не буде надмірним обмеженням прав відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.149-150, 257, 260 ЦПК України

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Зазуляка Йосипа Михайловича - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 107 506 доларів США згідно курсу НБУ становить 4 527 200,40 грн.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Мартьянова С.М.