УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Суддя Володимирський міський суд Волинської області Мушкет О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про негайне відібрання у ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 , якій діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: орган опіки і піклування Володимирської міської ради, в якій представник позивача просить відібрати у ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав та передати дитину на проживання та виховання до батька ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Володимирського міського суду Волинської області від 02.12.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

05 грудня 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій він просить в порядку забезпечення позову негайно відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 , та передати його батькові- ОСОБА_1 , до вирішення прави по суті та зобов`язати ОСОБА_2 невідкладно передати дитину батькові, просалюючись на те, що ОСОБА_2 систематично порушує права дитини на належне лікування, навчання та виховання, чим створює реальну загрозу його здоров`ю та розвитку. Вказує, що ОСОБА_2 , не повідомивши його, як батька, самовільно вивезла сина до смт Ратне, місце їх перебування було встановлено лише завдяки втручанню поліції. Окрім того, ОСОБА_2 застосовує до дитини фізичні покарання, б`є сина по руках, за те, що він користується жестовою мовою, яка для нього є природним, і на даний час єдиним способом комунікації з огляду на важкі порушення слуху. Також з 1 вересня 2025 року дитина пропустила 19 навчальних днів через невмотивовані дії матері. На теперішній час, за словами ОСОБА_2 син хворіє. Застосовані нею методи лікування несуть пряму загрозу дитині. Крім того, слухові апарати сина вже понад місяць потребують електронної корекції. Вказує, що більше ніж пів року йому не вдається провести необхідне медичне обстеження дитини. На його неодноразові спроби домовитися з матір`ю дитини та переконати її в необхідності негайного медичного обстеження та лікування дитини, результатів не дали. ЇЇ поведінка створює реальну загрозу життю та здоров`ю дитини та може призвести до тяжких і незворотних наслідків.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із позовними вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Крім того, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та визначаються судом залежно від фактичних обставин у кожному конкретному випадку.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Тобто, забезпечення позову шляхом задоволення тотожних позову вимог є грубим порушенням положень частини десятої статті 150 ЦПК України, що узгоджується із правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 758/2776/21.

Як убачається з позовної заяви, предметом судового розгляду є відібрання дитини у матері , а тому не може бути вирішене шляхом забезпечення позову.

Звертаючись до суду із вказаною заявою про забезпечення позову, позивач в порядку забезпечення позову фактично просить вирішити спір, що недопустимо, виходячи із положень ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.170 Сімейного кодексу України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.

У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.

За таких обставин заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статями 151, 153, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про негайне відібрання у ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Олександр МУШКЕТ