Справа 688/5387/25
№ 2/688/2153/25
Рішення

Іменем України

08 грудня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

1.Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

03.11.2025 ТОВ «Новий колектор» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 21840 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 14000 грн. та заборгованість за відсотками -7840 грн., а також просив стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Позов мотивований тим, що 12.02.2020 між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №12.02.2020-100006570, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надав позичальнику кредит у розмірі 14000 грн. з заявленим строком користування - 56 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в сумі 7840 грн., що еквівалентно 56% від суми кредиту.Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику кошти в розмірі та на умовах, що визначені в кредитному договорі.

28.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладений договір факторингу № СЦ-28.03.2025, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» відступило ТОВ «Новий колектор» право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаний кредитним договором.

Відповідач, отримавши кредитні кошти, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 29.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 21840 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 14000 грн. та за відсотками 7840 грн., чим порушуються права та інтереси позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника.

2.Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Згідно довідки АТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуте до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

03.11.2025 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.11.2025 позовна заява залишена без руху, позивачу надано термін для усунення недоліків - сплати судового збору у розмірі, визначеному Законом.

04.11.2025 представником позивача надіслано до суду платіжну інструкцію кредитового переказу коштів про сплату судового збору. 04.11.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду на 04.12.2025.

04.12.2025 сторони в судове засідання не з`явились. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

3.Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Суд встановив, що 12.02.2020 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір №12.02.2020-100006570, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надав позичальнику кредит в сумі 14000 грн. на строк 56 днів з дати отримання коштів. Сторони визначили фіксовану незмінювану процентну ставку в розмірі 56% від суми кредиту, що становить 7840 грн. за 56 днів користування кредитом.

Згідно п. 1.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.1.3. договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п.2.1 Договору).

Згідно п. 2.3. договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п.п. «а» п. 4.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора кредит до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти, процентів до дати, вказаної в графіку платежів.

У разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. (п.7.1 Договору).

Відповідач, отримавши кредитні кошти, що підтверджується відповідною копією електронного чеку про перерахування коштів на рахунок позичальника від 12.02.2020, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.

Згідно довідки за №4393/25-ДПЗ від 29.10.2025 станом на 29.10.2025 розмір заборгованості за кредитним договором становить 21840 грн,

28.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладений договір факторингу №СЦ-280325-15. Відповідно до п.5.1.1 договору, фактор має право набувати право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому клієнтом згідно цього договору.

Відповідно до п.п.2.4., 2.5. договору факторингу, сторони домовились, що право вимоги за кредитним договором вважається відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі переліку (Додаток 1). Після підписання акту до фактора переходять всі права та обов`язки клієнта як сторони, які виникли на підставі кредитного договору в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

На виконання умов договору складено Перелік № 1, що є додатком №2 до договору факторингу,у вказаному переліку зазначений ОСОБА_1 під номером 15297, право вимоги до якого перейшло від ТОВ «Споживчий Центр» до ТОВ «Новий Колектор».

ТОВ «Новий колектор» на адресу відповідача ОСОБА_1 направив повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № СЦ-280325-15 від 28.03.2025, а також вимогу про сплату заборгованості за вих. №224 від 28.03.2025.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копіями заявки на отримання кредиту, кредитного договору, паспорта кредиту, копією паспорта з фото відповідача, копією підтвердженням укладення кредитного договору, довідкою субконто (виписка), копіями договору факторингу з додатками та іншими документами долученими до матеріалів справи.

4.Застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

5.Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор», уклав кредитний договір з ОСОБА_1 , після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки. ТОВ «Споживчий центр» виконав свої зобов`язання, перерахував кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору.

У договорі сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, а саме: домовилися щодо розміру кредитних коштів отриманих відповідачкою у позику, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, щодо штрафу за невиконання умов договору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору, станом на 29.10.2025 утворилась заборгованість розмірі 21840 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту становить 14000 грн та заборгованість за відсотками 7840 грн.

Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідач не оспорив, доказів погашення кредитної заборгованості первісному боржнику та позивачу відповідач суду не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн, який слід стягнути з відповідача.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правову допомогу позивачу у справі надавало Адвокатське бюро «Верітас центр», правонаступником якого є «Лекс Верікас», на підставі договору про надання правничої допомоги № 07/24-ПК від 02.07.2024 та додаткових угод № 4 від 14.08.2024, №19 від 16.04.2025.

Згідно з актом виконаних робіт від 31.10.2025 позивачу надані послуги, що включають формування запиту на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів, на підставі яких складений та роздрукований позов з додатками, замовлення сплати судового збору, проведення детальної консультації замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надання інших консалтингових послуг в розрізі проведення претензійно-позовної роботи.

Відповідно до додаткової угоди №17 до договору про надання правничої допомоги від 03.04.2025, укладеної між ТОВ «Лекс Верікас» та ТОВ «Новий колектор», вартість послуг визначається наступним чином: 6000 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.

З огляду на розумну необхідність судових витрат для цієї справи, те, що представник позивача участі у судовому засіданні не приймав, критеріїв справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» суму заборгованості за кредитним договором №12.02.2020-100006570 від 12.02.2020 у розмірі 21840 (двадцять одну тисячу вісімсот сорок) гривень, яка складається з тілу кредиту 14000 грн та простроченої заборгованості по відсоткам 7840 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» 4000 грн витрат на правову допомогу та 2422,40 грн судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор», місцезнаходження:01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.06.2012 Шепетівським МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 08.12.2025.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК