Справа № 549/53/15-ц
Провадження № 6/549/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року селище Чорнухи

Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі головуючої -судді Глущенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко В.С.

представник заявника Руденко С.П.

представник стягувача Лисенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника Руденка Сергія Павловича, інші особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Руденко Сергія Павловича звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню дублікати виконавчих листів, виданих товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на підставі ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16.09.2019 у справі №549/53/15-ц, так як були видані безпідставно.

В обґрунтування заяви вказує, що відповідно до рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28.05.2015 у справі №549/53/15-ц позов був задоволений повністю, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 283 663,31 грн. заборгованості по договору про надання споживчого кредиту № від 03.08.2007; стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк»

витрати на розміщення оголошення в пресі в розмірі 210,00 грн. з кожного; стягнуто

в дольовому порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» по 1 418,32 грн. з кожного

витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16.09.2019 у справі №549/53/15-ц заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» стягувач: ПАТ «Дельта Банк», боржники: ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача, видача дубліката виконавчого листа,

поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у

виконавчих листах по справі № 549/53/15-ц за рішенням Чорнухинського районного

суду Полтавської області від 28 травня 2015 року про стягнення з

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним

договором у розмірі 283 663,31 грн, судовий збір у розмірі 2 836,63 грн, та витрати

на розміщення оголошення в розмірі 210 грн з кожного на його правонаступника

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська

факторингова компанія розвитку».

Визнано причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа

до виконання поважними.

Поновлено ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія

розвитку» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів по справі

№549/53/15-ц за рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28

травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 283 663,31

грн., судовий збір у розмірі 2 836,63 грн., та витрати на розміщення оголошення в

розмірі 210,00 грн. з кожного до виконання строком на три роки.

Видано ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»

дублікати виконавчих листів по цивільній справі №549/53/15-ц за рішенням

Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року

про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором

№0 від 03.08.2007 року в розмірі 283 663,31 грн. та про стягнення з

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ

«Дельта Банк», судовий збір у розмірі 2 836,63 грн., та витрати на розміщення

оголошення в розмірі 210,00 грн. з кожного.

Після проведення передачі оригіналів кредитних справ боржників

та перевірки наявності в них всіх необхідних документів, встановлено

відсутність в матеріалах кредитних справ боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виконавчих листів по вищевказаній справі.

Вважає, що ухвалою від 16.09.2019 у справі №549/53/15-ц

Чорнухинський районний суд Полтавської області постановив видати ТОВ

«Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» саме

дублікати виконавчих листів у справі за рішенням Чорнухинського районного

суду Полтавської області від 28.05.2015, що абсолютно суперечить порядку та

підставам для їх видачі, встановлених вище наведеними вимогами підпункту 17.4

пункту 17 ч. 1 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Зауважив, що ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія

розвитку» взагалі не доводився факт втрати виконавчих документів, що є підставою

для отримання їх дублікату.

Таким чином у ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» взагалі відсутні були підстави для звернення до суду із

заявою про видачу дублікатів даних виконавчих документів, оскільки їх не

було втрачено взагалі, а у Чорнухинського районного суду Полтавської

області відсутні підстави для розгляду та задоволення такої заяви.

Представник стягувача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» Лисенко Вікторія Вікторівна подала до суду заперечення на вказану заяву, в якій зазначила, що представник заявника у заяві вірно зазначив: «Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України), однак в справі що розглядається відсутні зазначені підстави для визнання виконав документів такими що не підлягають виконанню.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання чи втрата виконавчих листів не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Важливою для оцінки обставин справи є також норма права щодо поновлення судом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку платника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Представник стягувача вважає, що відсутні підстави для визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, враховуючи те, що рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області у справі №549/53/15-ц від 28 травня 2015 набрало законної сили, є чинним та не скасоване, боржники зазначене вище рішення суду не виконали, відсутні підстави вважати що грошове зобов`язання боржників за рішенням суду чи за кредитним договором відсутнє повністю чи частково. В т.ч. відсутні підстави припинення обов`язку боржників шляхом передання відступного, зарахуванням, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, відсутні інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 цивільного кодексу України.

Відсутні підстави вважати що видані на виконання рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області у справі №549/53/15-ц від 28.05.2015 виконавчі листи (дублікати) було видано помилково.

Повідомляє суду що станом на дату написання цього документу судове рішення відповідачами повністю не виконано, що є додатковим підтвердженням відсутності підстав для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Тому просила у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню відмовити.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Руденко Сергій Павлович вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у заяві, та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» Лисенко В.В. зазначила, що ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16.09.2019 заяву товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» задоволено, видано дублікати виконавчих листів №549/53/15-ц та поновлено строк для пред`явлення їх до виконання. Оскільки на даний час ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, просить відмовити у задоволенні заяви боржника.

Приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв клопотань суду не надав.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми, єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно із ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 593/841/14 дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28.05.2015 у справі №549/53/15-ц позов був задоволений повністю, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 283 663,31 грн заборгованості по договору про надання споживчого кредиту № від 03.08.2007; стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк»

витрати на розміщення оголошення в пресі в розмірі 210,00 грн. з кожного; стягнуто

в дольовому порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» по 1 418,32 грн з кожного

витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 16.09.2019 у справі №549/53/15-ц заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» стягувач: ПАТ «Дельта Банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача, видача дубліката виконавчого листа, поновлення пропущеного строку

пред`явлення виконавчого листа до виконання, задоволено.

Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у

виконавчих листах по справі № 549/53/15-ц за рішенням Чорнухинського районного

суду Полтавської області від 28 травня 2015 року про стягнення з

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним

договором у розмірі 283 663,31 грн., судовий збір у розмірі 2 836,63 грн., та витрати

на розміщення оголошення в розмірі 210 грн. з кожного на його правонаступника

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська

факторингова компанія розвитку».

Поновлено ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія

розвитку» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів по справі

№549/53/15-ц за рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28

травня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 283 663,31

грн., судовий збір у розмірі 2 836,63 грн., та витрати на розміщення оголошення в

розмірі 210,00 грн. з кожного до виконання строком на три роки.

Видано ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»

дублікати виконавчих листів по цивільній справі №549/53/15-ц за рішенням

Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року

про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором

№0 від 03.08.2007 року в розмірі 283 663,31 грн. та про стягнення з

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ

«Дельта Банк», судовий збір у розмірі 2 836,63 грн., та витрати на розміщення

оголошення в розмірі 210,00 грн. з кожного.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 28 травня 2015 року у справі № 549/53/15-ц набрало законної сили та є чинним. Станом на момент розгляду заяви зазначене судове рішення не скасоване та не змінене у передбаченому законом порядку. Доказів існування будь-якого судового рішення, яким би вказане рішення було визнано таким, що втратило законну силу або не підлягає виконанню, суду не подано.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не оскаржувалась ухвала Чорнухинського районного суду Полтавської області №549/53/15-ц від 16.09.2019 про видачу дублікатів виконавчого листа.

Не заслуговує на увагу суду доводи ОСОБА_4 , що ПАТ «Дельта-банк» оригінали виконавчих листів не видавались взагалі, оскільки це спростовується матеріалами справи 549/53/15-ц провадження 2/549/21/15. У матеріалах даної справи міститься заява представника ПАТ «Дельта-банк» Мирко Р.О. про видачу виконавчого листа від 31.03.2016 надійшла до Чорнухинського районного суду Полтавської області 05.04.2016 № 619/16) та супровідний лист Чорнухинського районного суду Полтавської області про направлення виконавчих листів ПАТ «Дельта-банк» про стягнення боргу від 07.04.2016 № 549/53/15-ц/1185/2016.

Матеріалами справи підтверджено, що боржник рішення суду не виконав, доказів повного чи часткового погашення заборгованості заявником не надано. Також не встановлено обставин, які б свідчили про припинення грошового зобов`язання боржника перед стягувачем.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Однак заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність перелічених підстав припинення зобов`язання чи помилковості видачі дублікатів виконавчих листів.

Сам по собі факт тривалості виконання рішення, наявність спору щодо розміру заборгованості або незгода заявника зі змістом рішення суду не є підставами для визнання виконавчих листів(дублікатів) такими, що не підлягають виконанню. Виконавчі листи (дублікати) видані на підставі чинного судового рішення, яке є обов`язковим до виконання на всій території України згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 129-1 Конституції України.

Відповідно до частин 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Відповідно п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності з позиції належності та допустимості, враховуючи, що заява ОСОБА_1 в особі представника Руденка Сергія Павловича про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не містить законних та обґрунтованих підстав для визнання їх такими, що не підлягають виконанню, рішення суду є чинним і відповідачем на час розгляду справи не виконане, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 76-81, 259, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Борсука Олександра Михайловича в особі представника Руденка Сергія Павловича, інші особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 05 грудня 2025 року

Суддя Н.М.Глущенко