Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/536/25
Єдиний унікальний №733/1662/25
Рішення

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

представника позивачки Чигвінцевої А.Є. та

представника відповідача Ткаченка Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом адвоката Мороз Віри Миколаївни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про визнання відсутнім права оренди,

установив:

У серпні 2025 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника Мороз В.М. звернулася до суду із зазначеним вище позовом посилаючись на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 0,4563 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 726705, виданого на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 30 від 28 січня 2011 року, розташованої на території Ічнянської міської ради (Бакаївської сільської ради) Прилуцького району Чернігівської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0751, та земельної ділянки площею 0,3978 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 726704, виданого на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 30 від 28 січня 2011 року, розташованої на території Ічнянської міської ради (Бакаївської сільської ради) Прилуцького району Чернігівської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0752. 03 січня 2013 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі - ТОВ «АПК «Магнат») укладено договори оренди даних земельних ділянок строком на 5 років з дати його реєстрації, тобто до 03 грудня 2018 року. На підставі укладених договорів відповідач здійснював господарську діяльність на орендованих земельних ділянках. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачці стало відомо, що згідно додаткових угод від 03.12.2018 року до договорів оренди землі б/н від 03.01.2013 року строк дії договорів оренди з вказаними вище кадастровими номерами продовжено до 03.12.2028 року. Однак, вказані додаткові угоди від 03.12.2018 року позивачка не підписувала, що було встановлено висновком експерта № СЕ-19/125-24/6959-ПЧ від 30 серпня 2024 року, а тому вона не мала наміру їх укладати, що свідчить про відсутність права оренди у відповідача на вказані спірні земельні ділянки. У зв`язку з викладеним вище позивачка просила визнати відсутнім право оренди у ТОВ «АПК «Магнат» на земельну ділянку площею 0,45 га, кадастровий номер :03:000:0751 для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ічнянської міської ради (Бакаївської сільської ради) Прилуцького району Чернігівської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на праві приватної власності на земельну ділянку серії ЯО № 726705, та відсутнім право оренди у ТОВ «АПК «Магнат» на земельну ділянку площею 0,39 га, кадастровий номер :03:000:0752 для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ічнянської міської ради (Бакаївської сільської ради) Прилуцького району Чернігівської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на праві приватної власності на земельну ділянку серії ЯО № 726704. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2025 року відкрите провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 29); 21 серпня 2025 року представником позивачки подане клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферненції (а.с. 33), яке було задоволене ухвалою суду від 22 серпня 2025 року (а.с. 38); 29 серпня 2025 року представником відповідача подае клопотання про витребування доказів (а.с. 65-66), яке ухвалою суду від 12 вересня 2025 року було задоволене (а.с. 80-81); 04.09.2025 року представником позивачки подане клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 78); 22 вересня 2025 року представником позивачки подане клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферненції (а.с. 83), яке було задоволене ухвалою суду від 23 вересня 2025 року (а.с. 85); 22 вересня 2025 року на виконання ухвали суду від 12 вересня 2025 року про витребування доказів ГУ ДПС у Чернігівській області надало відповідні докази (а.с. 86-87, 88-89); 06 жовтня 2025 року адвокатом Чигвінцевою А.Є. подана заява про вступ у справу як представника (а.с. 91); 06 жовтня 2025 року представником позивачки подане клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферненції (а.с. 94), яке було задоволене ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року (а.с. 97); ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 105-106); 29 жовтня 2025 року представником позивачки подане клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферненції (а.с. 110), яке було задоволене ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року (а.с. 113); 29 жовтня 2025 року представником позивачки подана заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с. 114); 04 листопада 2025 року представником відповідача подане клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 116); 26 листопада 2025 року представником позивачки подана заява про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (а.с. 123); 26 листопадп 2025 року представником позивачки подане клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконферненції (а.с. 127), яке було задоволене ухвалою суду від 27 листопада 2025 року (а.с. 131); 03 грудня 2025 року представником відповідача подане клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 135-137), у задоволенні якого ухвалою суду від 04 грудня 2025 року відмовлено (а.с. 140-141).

Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

29 серпня 2025 року відповідачем ТОВ АПК «Магнат» поданий відзив на позовну заяву, в якому представник останнього просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог з посиланням на однаковості підстав звернення до суду позивачки з позовами в справі № 733/1662/25 та в справі № 733/437/24, оскільки позивачкою змінено тільки предмет позову, а не його підстави. Посилання позивачки на те, що суд першої інстанції не врахував висновок експерта, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки у даній справі позивачкою доведено лише факт не підписання нею тексту додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, проте подальші її дії щодо отримання орендної плати та нецільової благодійної допомоги доводять визнання нею факту укладення згаданих правочинів (а.с. 39-45).

03.09.2025 року представник позивачки надіслала відповідь на відзив, в якому зазначила, що ОСОБА_1 не погоджувала умови додаткових угод, зокрема, продовження строку дії договору, тому враховуючи, що строк дії договорів сплив, відповідач втратив право оренди. Вважає, що фактичні обставини справи та відповідно правовідносини між сторонами змінилися, а отже і змінилися підстави позову. Просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 71-74).

Пояснень щодо відповіді на відзив позивачки від відповідача не надійшло.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, будучи на належним чином повідомленю про дату, час і місце розгляду справи.

Представник позивачки ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача Ткаченко Д.А. у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,4563 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 726705, виданого на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 30 від 28 січня 2011 року, розташованої на території Бакаївської сільської ради Прилуцького (колишнього Ічнянського) району Чернігівської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0751, та земельної ділянки площею 0,3978 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 726704, виданого на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації № 30 від 28 січня 2011 року, розташованої на території Бакаївської сільської ради Прилуцького (колишнього Ічнянського) району Чернігівської області, наданої для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0752 (а.с. 15, 16).

03 січня 2013 року між ТОВ АПК «Магнат» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,3978 га, строком на 5 років (а.с. 17-18), яка була передана відповідачу за актом прийому-передачі земельної ділянки та актом визначення меж земельної ділянки (а.с. 19).

03.12.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ АПК «Магнат» було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі № б/н від 03.01.2013 року, відповідно до якої сторони домовились продовжити строк дії Договору оренди землі № б/н від 03.01.2013 року на 10 років з моменту підписання та державної реєстрації (знаходиться у матеріалах справи № 733/437/24 на а.с. 62).

03 січня 2013 року між ТОВ АПК «Магнат» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4563 га, строком на 5 років (а.с. 20-21, ), яка була передана відповідачу за актом прийому-передачі земельної ділянки та актом визначення меж земельної ділянки (а.с. 22).

03.12.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ АПК «Магнат» було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі № б/н від 03.01.2013 року, відповідно до якої сторони домовились продовжити строк дії Договору оренди землі № б/н від 03.01.2013 року на 10 років з моменту підписання та державної реєстрації (знаходиться у матеріалах справи № 733/437/24 на а.с. 63).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 04 березня 2024 року реєстратором Ткаченко А.А., внесено запис про державну реєстрацію права оренди за номером 53445694 площею 0,3978 га кадастровий номер :03:000:0752, вчиненого на підставі договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 03.01.2013 року між ТОВ АПК «Магнат» та ОСОБА_1 строком на 5 років, та додаткової угоди до договору оренди землі № б/н строком до 03.12.2028 року (а.с. 11).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 21 лютого 2024 року реєстратором Ткаченко А.А., внесено запис про державну реєстрацію права оренди за номером 53445843 площею 0,4563 га кадастровий номер :03:000:0751, вчиненого на підставі договору оренди земельної ділянки № б/н, укладеного 03.01.2013 року між ТОВ АПК «Магнат» та ОСОБА_1 строком на 5 років, та додаткової угоди до договору оренди землі № б/н строком до 03.12.2028 року (а.с. 12).

ОСОБА_1 08 липня 2025 року звернулася до ТОВ АПК «Магнат» з вимогою про припинення права оренди в порядку досудового врегулювання спору та не нараховувати і не виплачувати їй орендну плату за користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :03:000:0751, :03:000:0752 (а.с. 8).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2025 року (а.с. 46-50), залишеного в силі постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 березня 2025 року (а.с. 54-57), у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Рішення суду було мотивоване тим, що позивачкою доведено лише факт непідписання нею додаткових угод до договорів оренди землі, проте подальші фактичні її дії щодо отримання орендної плати, укладення додаткових угод до договорів оренди землі переконливо доводять визнання нею факту укладення таких договорів. Також суд дійшов висновку, що сторони погодили набрання чинності Договорів оренди після підписання сторонами та його державної реєстрації, яка була проведена 28.08.2014 року, а тому строк дії договорів оренди земельних ділянок станом на день укладення додаткових угод не закінчився.

Згідно довідки, виданої ТОВ АПК «Магнат» 27 серпня 2025 року, ОСОБА_1 отримувала орендну плату від вказаного підприємства за 2017-2024 роки, а також 14.02.2023 року, з метою підтримки своїх орендодавців у цей складний період, Товариством здійснено виплату ОСОБА_1 нецільової матеріальної допомоги у розмірі 3 470 грн (а.с. 59), що також підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (а.с. 88-89).

ОСОБА_1 01.11.2022 року зверталася до ТОВ АПК «Магнат» із заявами про надання їй нецільової благодійної допомоги у розмірі 3 470 грн у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем через воєнні дії в країні (а.с. 60) та перерахування орендної плати на її картовий рахунок (а.с. 61).

Отже, орендар (товариство) сплачував, а орендодавець (власник) отримувала кошти орендної плати за договорами оренди та Додаткових угод до договорів оренди в розмірі та у межах строку, погодженого сторонами договору. Вказаний факт не спростований позивачкою.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-24/6959-ПЧ від 30 серпня 2024 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, проведеної на підставі ухвали суду у справі № 733/437/24, підпис в графі «Орендодавець» в розділі «Реквізити та підписи сторін» Додаткової угоди від 03 грудня 2018 року до Договору оренди землі № б/н від 03 січня 2013 року, на підставі якої проведено державну реєстрацію речового права оренди на земельну ділянку площею 0,4563 га, кадастровий номер :03:000:0751, а саме продовжено строк дії договору оренди до 03.12.2028 р., виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис в графі «Орендодавець» в розділі «Реквізити та підписи сторін» Додаткової угоди від 03 грудня 2018 року до Договору оренди землі № б/н від 03 січня 2013 року, на підставі якої проведено державну реєстрацію речового права оренди на земельну ділянку площею 0,3978 га, кадастровий номер :03:000:0752, а саме продовжено строк дії договору оренди до 03.12.2028 р., виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (знаходиться у матеріалах справи № 733/437/24 на а.с. 191-196).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Тлумачення, як статті 3 Цивільного кодексу України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 519/2-5034/11).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17). З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанов Верховного Суду від 21 вересня 2022 року усправі № 127/23627/20).

Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.).

По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім.

Тлумачення статті 20 ЦК, з урахуванням принципу розумності свідчить, що здійснення права на захист на власний розсуд означає, що управнений суб`єкт: має можливість вибору типу поведінки - реалізовувати чи не реалізовувати своє право на захист; у випадку, якщо буде обрана реалізація права на захист - має можливість вибору форми захисту, тобто звернутися до юрисдикційного (судового чи іншого) чи неюрисдикційного захисту суб`єктивного цивільного права чи законного інтересу, а також можливість поєднання цих форм захисту; самостійно обрати спосіб захисту в межах тієї чи іншої форми захисту, а також визначає доцільність поєднання способів захисту чи заміну одного способу захисту іншим. Водночас така свобода захисту «на власний розсуд» має і зворотну сторону - обрання однієї форми чи певного засобу захисту жодним чином не перешкоджає настанню обставин, які можуть тим чи іншим чином нівелювати корисний ефект від звернення до іншої форми чи способу захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 554/9126/20).

Відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (абзац 1 частини першої статті 638 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (постанова Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц).

За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК, якщо договір оренди (найму) будівлі хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав.

Тобто суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю і чи приймали вони таку оплату.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше)».

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі№ 390/34/17, провадження № 61-22315сво18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) виснувала про те, що укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18)).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц).

Як установлено судом позивачка після укладення Додаткових угод від 03.12.2018 року отримувала від ТОВ АПК «Магнат» орендну плату з 2018 по 2024 рік включно, а тому орендар (товариство) сплачував, а орендодавець (власник) отримувала кошти орендної плати за договором оренди у розмірі та в межах строку, погодженого сторонами договору, при цьому з вимогою до ТОВ АПК «Магнат» про припинення права оренди в порядку досудового врегулювання спору звернулася тільки 08.07.2025 року, тобто майже як через сім років після укладення зазначених вище Додаткових угод, що говорить про недобросовісність поведінки позивачки.

Разом з тим, позивачкою доведено лише факт непідписання нею додаткових угод до договорів оренди землі, проте подальші фактичні її дії щодо отримання орендної плати та нецільової благодійної допомоги у 2022 році переконливо доводять визнання нею факту укладення таких Додаткових угод, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21), а також правовому висновку Верховного Суду, викладеному

у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 530/130/21 (провадження № 61-5926св22), а тому суд відхиляє твердження представника позивачки про неукладеність спірних вище угод.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо однаковості підстав звернення до суду позивачки з позовами в справі № 733/1662/25 та в справі № 733/437/24, що спростовується, зокрема, постановою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 733/969/24, провадження № 61-7705св25, де розглядалися подібні правовідносини, в якій було зазначено, що позивачка позовних вимог про визнання відсутнім права оренди не заявляла, у зв`язку з чим відсутні підстави для вирішення питання про кваліфікацію додаткової угоди до договору оренди землі як неукладеної.

З урахуванням викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Представником позивачки та представником відповідача у судовому засіданні в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів зроблено усну заяву про надання доказів понесення позивачкою та відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, тому відповідно до ст. 246, 265 ЦПК України необхідно призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення, встановити строк для подання сторонами доказів щодо розміру понесених ними витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову адвоката Мороз Віри Миколаївни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про визнання відсутнім права оренди відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу сторін на 12-00 год 17 грудня 2025 року в Ічнянському районному суді Чернігівської області за адресою: вул. Сергія Петарускаса, 4, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область.

Встановити строк для подання сторонами доказів щодо розміру понесених ними витрат на професійну правничу допомогу - п`ять днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія «Магнат», місце розташування: вул. Прилуцька, 125, с. Талалаївка, Ніжинський район, Чернігівська область, .

Повне судове рішення складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий суддя В. М.Овчарик