справа № 619/4310/25
провадження № 2/619/1902/25
Рішення

іменем України

04 грудня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/4310/25,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представниця позивача: Незамай А.Д.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» 29.07.2025 звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №100495483 в сумі 22134,00 грн, №5530612 в сумі 89177,50 грн, №2857257 в сумі 90999,97 грн, а всього в сумі 202311,47 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 14 лютого 2022 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «МІЛОАН» кредитний договір № 100495483. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 100495483, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників від 16.06.2024 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 22134,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 20000,00 грн; заборгованість за процентами - 1134,00 грн; заборгованість за комісією 1000,00 грн. 12 лютого 2022 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» кредитний договір № 5530612. 19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 5530612, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників від 19.06.2024 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 89177,50 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 25000,00 грн; заборгованість за відсотками - 64177,50 грн. 25 січня 2022 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитний договір № 2857257. 17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2857257, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 90999,97 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 19999,99 грн; заборгованість за процентами - 70999,98 грн.

Відповідачем надано до суду відзив, у якому просить відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач просить стягнути з нього заборгованість за трьома окремими договорами, укладеними з різними фінансовими установами, які мають різні умови, дати укладення, суми та сторони, заперечує проти об`єднання цих вимог в одному позові. Позовні вимоги не підтверджені належними доказами, а саме: не надано оригіналів договорів, не підтверджено факт передачі прав вимоги (цесії), розрахунок заборгованості не деталізований, не підтверджений документально.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, у обґрунтування якого зазначено що, ТОВ «ФК «ЄАПБ», ознайомившись із відзивом відповідача, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Об`єднання позовних вимог здійснене відповідно до ст. 188 ЦПК України, оскільки всі вимоги однорідні, пов`язані одними доказами, стосуються одного відповідача та одного правового регулювання. Позивач надав належні й допустимі докази, у тому числі витяги з реєстрів боржників, договори факторингу та документи, що підтверджують перехід права вимоги. Електронні документи надані у формі, яка відповідає Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а їх паперові копії є допустимими доказами згідно зі ст. 95 ЦПК України. Відповідач не надав жодного доказу на спростування позовних вимог, зокрема щодо факту отримання коштів або належності карткового рахунку. Належні докази щодо руху коштів він міг отримати самостійно як власник рахунку. Позиція відповідача побудована на «негативному доказі», що суперечить принципу змагальності та ст. 81 ЦПК України. Усі надані позивачем документи підтверджують надання кредитних коштів, обсяг заборгованості та правомірність відступлення права вимоги. Додаткові розрахунки узгоджуються з матеріалами справи та деталізують їх. Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, тоді як заперечення відповідача недоведені та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідачем надано до суду письмові заперечення, у яких зазначає, що позивач у відповіді на відзив намагається обґрунтувати правомірність об`єднання трьох різних позовних вимог та довести наявність у нього прав вимоги, хоча заявлені вимоги стосуються трьох окремих договорів із різними умовами, кредиторами та підставами виникнення правовідносин, тому не є однорідними. Позивач не надав суду оригіналів кредитних договорів, повного ланцюга договорів цесії та первинних документів, які підтверджують фактичне надання коштів. Посилання позивача на те, що відповідач «не спростував факт отримання кредиту», є помилковим, адже доведення факту видачі кредиту покладається саме на позивача, а не на відповідача.

Відповідачем надано до суду письмові пояснення, у яких зазначає, що позивач просить стягнути з нього 202311,47 грн, посилаючись на нібито укладені ним електронні договори з трьома МФО, однак на підтвердження надано лише копії договорів та внутрішні реєстри боржників. У справі відсутні технічні докази його волевиявлення на укладення кредитів, а саме журнали авторизації, СМС-коди, електронні підписи чи підтвердження отримання паспорту споживчого кредиту. Відповідь АТ «Універсал Банк» містить лише рух коштів по картці без зазначення призначення платежу, відправника як кредитора чи номерів договорів, тому правова природа переказів не встановлена. Позивач також не довів належного переходу прав вимоги, а надані реєстри боржників не підтверджують цесію у встановленому порядку, боржника про відступлення не повідомляли. Самі банківські перекази без доказу їх кредитного характеру не створюють боргових зобов`язань.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 30.07.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь №1617490 щодо місця перебування (проживання) відповідача.

Ухвалою суду від 30.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.10.2025, яке було відкладено на 30.10.2025 за клопотанням відповідача, на 01.12.2025 у зв`язку з витребуванням доказів та того ж числа здійснено перехід до стадії ухвалення судового рішення, проголошення якого в цьому судовому засіданні призначено на 04.12.2025.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

14.02.2022 було укладено договір про споживчий кредит № 100495483 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , який підписаний одноразовим ідентифікатором U1093, з якого убачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах (а.с. 9-14).

Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт 1.1.). Сума кредиту становить 20000,00 у валюті гривня (пункт 1.2.). Кредит надається строком на 90 днів з 14.02.2022 (пункт 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 16.03.2022 (пункт 1.4.). Комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 5,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1).

У Додатку № 1 до кредитного договору № 100495483 від 14.02.2022, міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (зворот. а.с. 14).

Крім того, 14.02.2022 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту № 100495483 (а.с. 15).

ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 20000,00 грн на свій банківський рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №39835570 від 14.02.2022 (а.с. 16).

16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024 на підставі якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за договором, відступаються (передаються) у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору (а.с. 18-22).

На підставі акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 24).

За відомостями витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 встановлено, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 100495483, загальна сума заборгованості якого становить 22134,00 грн, боржником є ОСОБА_1 (а.с. 25).

Оплата за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 підтверджується платіжною інструкцією №366 від 19.07.2024 (а.с. 23).

Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «МІЛОАН», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 100495483 від 14.02.2022 становить 22134,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 20000,00 грн; заборгованість за процентами - 1134,00 грн; заборгованість за комісією 1000,00 грн (а.с. 26).

Крім того, 12.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 5530612 про надання споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С307859, на підставі якого сума кредиту (загальний розмір) складає 25000,00 грн, тип кредиту кредит, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, знижена процентна ставка 0,597 % в день (а.с. 34-39).

У Додатку № 1 до договору № 5530612 про надання споживчого кредиту від 12.02.2022, міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (зворот. а.с. 39).

Крім того, ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту електронний одноразовим підписом одноразовим ідентифікатором С307859 12.02.2022 (а.с. 67-68).

Отримання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується листом ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 22.06.2023 №2869, з якого вбачається, що 12.02.2022 на картку № НОМЕР_2 в сумі 25000,00 грн (а.с. 42).

19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 19062023, у відповідності до умов ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 44-48).

На підставі акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу

№ 19062023 від 19.06.2023 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 50).

З відомостей витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023 встановлено, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором № 5530612 про надання споживчого кредиту від 12.02.2022, загальна сума заборгованості якого становить 89177,50 грн, боржником є ОСОБА_1 (а.с 51).

Оплата за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023 підтверджується платіжною інструкцією №19849 від 21.06.2023 (а.с. 49).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 5530612 про надання споживчого кредиту від 12.02.2022 загальна заборгованість становить 89177,50 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 25000,00 грн; заборгованість за відсотками - 64177,50 грн (а.с. 52-64).

Крім того, 25.01.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора «Т960») укладено договір №2857257 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 20000,00 грн, строком на 360 днів зі сплатою стандартної процентної ставки 1,99% за кожен день користування кредитом та застосується в межах всього строку кредиту, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами платіжної картки НОМЕР_2 (а.с. 70-75).

Додатком № 1 до вказаного договору погоджено графік платежів та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, реквізити для оплати (а.с. 76).

Крім того, ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом Т960 25.01.2022 (а.с. 77-78).

Позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме 25.01.2022 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 20000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується листом ТОВ «УПР» (а.с. 79).

17 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 17052023 на підставі якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові коштів розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 80-82).

На підставі акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №17052023 від 17.05.2025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 12212, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 83).

За відомостями витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2025 встановлено, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за договором №2857257 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.01.2022, загальна сума заборгованості якого становить 90999,97 грн, боржником є ОСОБА_1 (а.с 84).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №2857257 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.01.2022 загальна заборгованість становить 90999,97 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 19999,99 грн; заборгованість за процентами - 70999,98 грн (а.с.85-90).

Крім того, на виконання ухвали суду від 30.10.2025 АТ «Універсал Банк» надав інформацію, згідно з наданою АТ «Універсал Банк» інформацією, у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) станом на 14.02.2022, 12.02.2022 та 25.01.2022 був відкритий картковий рахунок, який активно використовувався. Ця обставина підтверджується відомостями, що містяться на аркушах 74-75 матеріалів справи. Також банком підтверджено, що картковий рахунок, пов`язаний із номером картки НОМЕР_2 , належить саме ОСОБА_1 , про що свідчать банківські дані на аркушах 7475 справи, які містять повну ідентифікаційну інформацію власника, включно з РНОКПП. Крім того, АТ «Універсал Банк» надало повну виписку по зазначеному картковому рахунку за період з 25.01.2022 по 16.07.2024. Зазначена виписка міститься на аркушах 74141 матеріалів справи та відображає всі операції, проведені за рахунком у вказаний проміжок часу. З аналізу наданої виписки встановлено, що у період з 14.02.2022 по 15.02.2022 на картковий рахунок ОСОБА_1 надійшли грошові кошти в сумі 20000 грн, що підтверджується записом на аркуші 79 матеріалів справи, де зазначено дату операції та суму зарахування. Також підтверджено надходження 25000 грн у період з 12.02.2022 по 13.02.2022 відповідний запис міститься на аркуші 80 справи. Крім того, у період з 25.01.2022 по 26.01.2022 на той самий рахунок було зараховано 20000 грн, про що свідчить запис на аркуші 83 матеріалів справи.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло саме зобов`язання, тобто письмово.

Таким чином, для підтвердження правонаступництва достатньо встановити, що договір відступлення укладено у письмовій формі, між визначеними сторонами, з конкретизацією предмета - права вимоги за певним кредитним договором.

Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі № 753/11615/19 чітко зазначив, що надання належним чином засвідчених копій договорів відступлення права вимоги, які містять істотні умови правочину - сторони, предмет і обсяг вимоги, є достатнім для встановлення правонаступництва у справі.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Стосовно доводів відповідача про «ненадання оригіналів договорів» суд зазначає таке.

Частина 1 статті 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а останній - повернути їх і сплатити проценти. Факт укладення кредитного договору підтверджує виникнення зобов`язання між сторонами. Кредитні договори, укладені у електронній формі, мають таку саму юридичну силу, як і підписані на папері (ст. 207, 639 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Також, спростовуються доводи відповідача щодо відсутності підтверджень підписання електронних договорів.

Отже, факт видачі кредиту підтверджується підписанням ОСОБА_1 14.02.2022 договору про споживчий кредит № 100495483 одноразовим ідентифікатором U1093, 12.02.2022 договору № 5530612 про надання споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором С307859, 25.01.2022 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора Т960 укладено договір №2857257.

Відповідач стверджує, що позивач не довів факт цесії (переходу прав вимоги), посилаючись на відсутність «повного ланцюга» договорів цесії та на те, що боржника не повідомляли, відтак, суд відхиляє ці доводи, з огляду на таке.

Ключовою вимогою законодавства є персоналізація переданих прав вимоги, що у даному випадку дотримано, оскільки кредитні договори № 100495483 від 14.02.2022, № 5530612 від 12.02.2022, №2857257 від 25.01.2022 включено до Реєстрів прав вимоги, що є невід`ємною частиною факторингових документів.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», обов`язок повідомити споживача про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів покладається на кредитодавця, який передає право вимоги, а також на нового кредитора у разі подальшого відступлення. Водночас закон не встановлює, що неповідомлення боржника впливає на дійсність переходу права вимоги чи припиняє обов`язок боржника виконувати кредитне зобов`язання.

Зміна кредитора у зобов`язанні відбувається відповідно до статей 512516 Цивільного кодексу України, і для цього не потрібна згода боржника. Боржник повинен виконувати свої обов`язки у порядку та на умовах, визначених договором і законом, що прямо відповідає ст. 526 ЦК України.

Факт неповідомлення може мати значення лише в тому випадку, якщо боржник виконував би зобов`язання первісному кредитору й не знав, що відбулася заміна сторони. Однак у даному випадку відповідач не виконав своїх зобов`язань ані перед первісним кредитором, ані перед новим, тому відсутність повідомлення не може бути використана як підстава для ухилення від погашення заборгованості.

Відтак, неповідомлення відповідача про перехід права вимоги не є підставою для звільнення його від виконання кредитного договору і не спростовує правомірності вимог щодо стягнення заборгованості.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно неможливості об`єднання вимог, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

У даному випадку всі три вимоги пов`язані однаковою правовою природою, а саме стягненням заборгованості за кредитними договорами, та підтверджуються аналогічними доказами: електронними договорами, реєстрами передачі прав вимоги та банківськими виписками, позов одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Об`єднаними можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того самого відповідача. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (схожі за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №911/414/18 та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 у справі №921/318/22, від 12.08.2022 у справі №911/2401/21, від 22.01.2021 у справі №904/4376/20, від 22.04.2019 у справі №914/2191/18, від 27.03.2019 у справі №910/15326/18).

Щодо доводів відповідача стосовно того, що грошові перекази не підтверджують отримання кредиту, суд зазначає таке.

Доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи беззаперечними письмовими доказами, які підтверджують реальність здійснення грошових переказів та їх кредитний характер. В матеріалах справи містяться платіжні доручення (а.с. 16, 42), які підтверджують факт отримання кредитних коштів. Крім того, це підтверджується наданою інформацією АТ «Універсал Банк», яка підтверджує переказ коштів на рахунок відповідача (а.с. 74-209).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України, недоведеність обставин, які мають значення для справи, тягне негативні наслідки для сторони, яка їх мала довести. Відповідач не надав жодних доказів, що спростовують платіжні документи або інформацію банку.

Таким чином, сукупність платіжних документів і офіційної банківської інформації створює незаперечну доказову базу, яка підтверджує факт переказу грошових коштів відповідачу позивачем у визначених сумах та періоді часу. Ці докази є допустимими, достовірними та достатніми для встановлення обставин справи згідно зі ст. 89 ЦПК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами №100495483 від 14.02.2022 в сумі 22134,00 грн, №5530612 від 12.02.2022 в сумі 89177,50 грн, №2857257 в сумі 90999,97 грн, а всього 202311,47 грн (двісті дві тисячі триста одинадцять гривень 47 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Надіслати представникам копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом, а відповідачці надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: 01032, м Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30,

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І. М. Нечипоренко