ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 374/37/18

Головуючий у першій інстанції Бараненко С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1702/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»

Заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «ОТП Банк»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа (суддя Бараненко С.М.), постановлену в селищі Козелець,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 25 вересня 2015 року в сумі 85 380,26 грн.

Заочним рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 17 серпня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 29 березня 2019 року заочне рішення цього суду від 17 серпня 2018 року скасовано і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У травні 2019 року АТ «ОТП Банк» подало до суду заяву про збільшення позовних вимог. Просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 25 вересня 2015 року станом на 23 квітня 2019 року у розмірі 102 577,32 грн.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 26 липня 2019 року позов банку задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року вказане рішення суду скасовано, а справу направлено на розгляд до Козелецького районного суду Чернігівської області за встановленою підсудністю.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 березня 2020 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору № від 25 вересня 2015 року у розмірі 102 577,32 грн, з яких: тіло кредиту 53 536,77 грн, відсотки 18,91 грн, комісія 49 021,64 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» 1921 грн судового збору.

17 квітня 2023 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача з АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс», у задоволенні якої відмовлено ухвалою Козелецького районного суду від 18 травня 2023 року.

18 вересня 2023 року ТОВ «Цикл Фінанс» повторно звернулося із заявою про заміну стягувача на підставі ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче проваження».

Ухвалою Козелецького районного суду від 27 грудня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

23 червня 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача з АТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс» у примусовому виконанні рішення Козелецького районного суду за виконавчими листами №374/37/18 і видачу дубліката виконавчого листа №374/37/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судового збору у розмірі 1921,00 грн. Заяву мотивовано тим, що 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №20/08/21, на підставі якого було відступлено право вимоги по кредитному договору № від 25 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк», тобто право вимоги перейшло до заявника. Вважає, що на даний момент всі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ТОВ «Цикл Фінанс». Заявник вказує, що він отримав документацію боржників, перелічених у реєстрі Боржників №1, однак оригінал виконавчого листа про стягнення судового збору до ТОВ «Цикл Фінанс» не передавався. На запит до АТ «ОТП Банк» останній повідомив про неможливість надання такого виконавчого листа у зв`язку з його втратою через реорганізацію підрозділів.

Ухвалою Козелецького районного суду від 01 вересня 2025 року у задоволенні заяви правонаступника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача за виконавчими листами №734/37/18 від 01.10.2020 року з АТ «ОТП Банк» на його правонаступника «Цикл Фінанс» та видачу дубліката виконавчого листа №734/37/18, виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судового збору у розмірі 1921,00 грн, - відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що на час звернення заявника до суду із заявою про заміну стягувача виконавче провадження завершено, виконавчий лист № 734/37/18 від 01.10.2020 року в провадженні виконавчої служби не перебуває, обставин та доказів втрати оригіналу виконавчого листа заява не містить.

В апеляційній скарзі ТОВ «Цикл Фінанс» просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа. Апеляційна скарга мотивована тим, що договір факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався, містить усі необхідні істотні умови, що свідчить про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. За доводами заявника, наданий ним Акт прийому-передачі документації боржників підтверджує факт передачі до ТОВ «Цикл Фінанс» лише одного виконавчого листа - №374/37/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором, тоді як виконавчий лист №374/37/18 про стягнення з нього витрат по сплаті судового збору до товариства передано не було. Також звертає увагу, що оплата права грошової вимоги згідно з договором факторингу №20/08/2021 від 20 серпня 2021 року підтверджується платіжним дорученням №1595 від 20 серпня 2021 року. ТОВ «Цикл Фінанс» вказує, що виконавчий лист було повернуто АТ «ОТП Банк» на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто з можливістю його повторного пред`явлення до примусового виконання до 19 червня 2024 року. Крім того, посилається на те, що у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII» Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області у цивільній справі №374/37/18 перервався та буде встановлюватися з дня припинення або скасування воєнного стану. ТОВ «Цикл Фінанс» зазначає, що первісним кредитором АТ «ОТП Банк» було втрачено виконавчий лист №374/37/18 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору, у зв`язку з чим у правонаступника відсутній оригінал такого виконавчого листа, що позбавляє заявника права на реалізацію виконання рішення суду, як завершальної стадії.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що 01 жовтня 2020 року Козелецьким районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості по кредитному договору № від 25 вересня 2015 року у розмірі 102 577 грн 32 коп., з яких: тіло кредиту 53 536 грн 77 коп., відсотки 18 грн. 91 коп., комісія 49 021 грн 64 коп. (а.с.202 т.3).

За заявою АТ «ОТП Банк» Козелецький районний суд Чернігівської області 10 жовтня 2020 року направив на його адресу копію рішення суду та 2 виконавчі листи (а.с.63 т.3), які отримані представником банку 15 жовтня 2020 року (а.с.68 т.3).

Постановою головного державного виконавця Козелецького районного відділу державної виконавчої служби від 18 червня 2021 року у виконавчому провадженні №63461204 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий лист №374/37/18, виданий 01 жовтня 2020 року Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» боргу 102 577,32 грн (а.с.197 зворот - 198 т.3).

Відповідно до договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року клієнт АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) передає, а фактор ТОВ «Цикл Фінанс» (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.210-214 т.3).

З Акту приймання-передачі реєстру Боржників №1 від 20 серпня 2021 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п.8.3 Договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року Реєстр Боржників №1. Кількість боржників: 8 651. Загальна сума заборгованості: 85 886 217,81 грн (а.с.207 т.3).

Відповідно до Витягу з Акту прийому-передачі Документації Боржників від 20 серпня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п.8.1 Договору Факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року документацію боржників, перелічених в таблиці №1 цього Акту, а саме: №2514; ПІБ позичальника - ОСОБА_1 ; № кредитного договору - №; наявність кредитного договору та інших супутніх документів кредитний договір № від 25 вересня 2015 року, графік платежів (Додаток №1 до кредитного договору № від 25 вересня 2015 року), інформаційний листок умов кредитування від 25 вересня 2015 року, згода-дозвіл на обробку персональних даних, довідка про працевлаштування, копія рішення Козелецького районного суду Чернігівської області №374/37/18 від 12 березня 2020 року, виконавчий лист №374/37/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № від 25 вересня 2015 року у розмірі 102577,32 грн, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №63461204 від 18 червня 2021 року (а.с.206 т.3).

На підставі договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» здійснило оплату на користь АТ «ОТП Банк» права грошової вимоги у розмірі 1 906 673,81 грн (а.с.195 т.3).

Згідно з інформацією АТ «ОТП Банк», наданою 10 червня 2025 року на запит ТОВ «Цикл Фінанс», надати виконавчий лист №374/37/18, виданий Козелецьким районним судом Чернігівської області на примусове виконання рішення суду щодо боржника ОСОБА_1 , банк не має можливості у зв`язку з його втратою через реорганізацію підрозділів (а.с.201 т.3).

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 442 ЦПК України процедура заміни сторони виконавчого провадження. Наведеною статтею визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Правила цієї статті застосовуються також у разі, коли потрібно замінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Підставою для заміни стягувача у виконавчому листі є заміна кредитора у матеріальних правовідносинах, у зв`язку із чим суд насамперед має з`ясувати, чи первісному кредиторові належало право вимоги до боржника на момент його відступлення, а також перевірити дійсність / чинність вимоги на момент звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 73 постанови від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21, відступленням права вимоги (цесією) є сам факт заміни особи в зобов`язанні. Цесія є не окремим самостійним договором, а правовим наслідком укладення договору про відступлення права вимоги.

У пункті 132 постанови від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

На відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).

У постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що суд має вирішувати питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником, якщо немає обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, з огляду на принцип правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих на обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20 підтримала зазначений висновок та наголосила на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

Суди також зобов`язані враховувати вимогу частини третьої статті 512 ЦК України про те, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі змістом статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).

За загальним правилом, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 515 ЦК України).

Отже, під час вирішення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі суд також повинен дослідити, чи не встановлено законом або договором заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах.

Крім окреслених вище питань, суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Також суд має дослідити, чи має стягувач (його правонаступник) реальну можливість звернути виконавчий документ до виконання з огляду на встановлені законом строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, про що Велика Палата Верховного Суду детально зазначала у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Такий порядок правозастосування узгоджується також з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20.

Отже, перехід процесуальних прав і обов`язків у справі, виконавчому провадженні до процесуального правонаступника безпосередньо залежить від переходу до нього матеріальних прав та обов`язків, зокрема права вимоги у зобов`язанні внаслідок його відступлення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Вказані норми не встановлюють імперативної вимоги щодо передання первісним кредитором новому кредитору оригіналів первинних документів як умови переходу права вимоги, отже, і наявності оригіналів цих документів у нового кредитора. Передання таких документів має на меті перевірку існування у первісного кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків.

Водночас вимога щодо надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні відповідно до статті 517 ЦК України не є тотожною до вимоги щодо надання до суду доказів відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржника для здійснення заміни кредитора у справі (процесуального правонаступництва). Зазначені вимоги випливають із різних правових підстав та не є взаємозалежними.

Отже, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Отже, суди беруть до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12.

На підтвердження своїх вимог ТОВ «Цикл Фінанс» надав до суду договір факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року, за умовами якого АТ «ОТП Банк» (клієнт) передає, а ТОВ «Цикл Фінанс» (фактор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.210-214 т.3). За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Згідно з платіжним дорученням №1595 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» сплатило на рахунок АТ «ОТП Банк» грошові кошти у розмірі 1 906 673,81 грн на підставі договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року (а.с.195 т.3).

Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру боржників №1 від 20 серпня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п.8.3 Договору Факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року Реєстр Боржників №1; кількість боржників: 8 651, загальна сума заборгованості: 85 886 217,81 грн (а.с.207 т.3).

У Реєстрі боржників міститься інформація про боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 вересня 2015 року із загальною сумою заборгованості 102 901,35 грн (а.с.208-209 т.3).

Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» надало належні докази на підтвердження факту переходу до нього від АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 25 вересня 2015 року.

Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі №1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом (частини перша, третя статті 431 ЦПК України).

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі №2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі №1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року (провадження № 14-21цс24)).

Вирішуючи питання щодо дотримання ТОВ «Цикл Фінанс» строку звернення до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.

За матеріалами справи встановлено, що виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору та про стягнення з нього судового збору в розмірі 1921 грн були видані 01 жовтня 2020 року і були звернуті до примусового виконання (а.с.168 зворот т.3).

Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання протягом трьох років, тобто до 01 жовтня 2023 року.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

У постанові Верховного Суду від 24 вересня 2025 року у справі № 1625/2550/12 зазначено, що «оскільки у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану строки пред`явлення виконавчих документів до виконання перериваються, Верховний Суд зазначає про відсутність підстав вважати, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Переривання строків пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання згідно з пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» означає анулювання строку, який сплив до моменту запровадження воєнного стану, та до дня припинення або скасування воєнного стану зупиняється перебіг трирічного строку на пред`явлення до виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не сплив на дату запровадження воєнного стану. Відповідно, після припинення або скасування воєнного стану перебіг цього строку починається заново».

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання не пропущено, оскільки він був перерваний з 26 березня 2022 року в силу Закону № 2129-IX.

З урахуванням того, що строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання не закінчився, в розпорядженні ані у первісного стягувача, ані у його правонаступника, ані державного виконавця виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору не перебуває, тобто встановлені обставини справи підтверджують, що його втрачено, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчих листах та видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задовольнити.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2025 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача та видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне Товариство "ОТП Банк" у виконавчих листах № 374/37/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "ОТП Банк" суми заборгованості у розмірі 102577,32 грн, судових витрат на загальну суму 1 921,00 грн, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс".

Видати дублікат виконавчого листа №374/37/18, виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2025 року.

Головуючий: Судді: