Провадження № 2/638/5946/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Дудки А.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Князєва В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про розірвання договору оренди,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що12.12.2006 між ОСОБА_3 та ТОВ «Артемівські зорі» було укладено договір оренди землі, зареєстрований Печенізькому районному відділі реєстрації. Договором визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1,2% грошової оцінки земельної ділянки в сумі 819,31 грн. Обчислення розміру орендної плати обчислюється автоматично та індексується відповідно до офіційно встановленого індексу інфляції. Оренда плата вносить протягом року, але не пізніше 20 числа останнього у звітному році місяці. 20.09.2016 між сторонами укладено додаткову угоду, якою погоджено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки у сумі 10330,68 грн. Позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 . З наданих відомостей на позивача за період з 2022-2024 вбачається, що відповідач виплатив позивачу орендну плату за користування успадкованою земельною ділянкою у сумі 12422,36 грн у вересні 2024 року та 34782,61 грн у грудні 2024 року. Виплата за 2022 р., 2023 р. не здійснена. Згідно з таблицею індексів інфляції за 2012 р.-2024 р. орендна плата становить 10330,68 грн, з урахуванням індексу інфляції повинна становити 2016 р. 10908,16 грн, 2017 р.- 12402,57 грн, 2018 р. 13618,02 грн, 2019 р. 14176,35 грн, 2020 р. 14885,16 грн, 2021 р. 16373,68 грн, 2022 р. 20729,07 грн, 2023 р. 21789,26 грн, 2024 р. 24440,61 грн. Позивачу стало відомо, що у вказаний період відповідач систематично не доплачував орендну плату (не індексував її) та здійснював її несвоєчасно, що є підставою для розірвання договору, у зв`язку з порушенням його істотних умов. У зв`язку з чим позивач просить розірвати договір оренди, укладений у 2016 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «Артемівські зорі», стягнути з відповідача судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 вказану справу передано в провадження суду ОСОБА_4

10.07.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

20.08.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова витребувано докази.

05.11. 2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.

16.10.2025 представником відповідача ТОВ «Артемівські зорі» - Князєвим В.В. подано відзив, в обгрунтування якого зазначено, що позов необгрунтований та такий, що не підлягає задоволенню. ТОВ «Артемівські зорі» завжди виконувало в повному обсязі перед позивачем зобов`язання зі сплати орендної плати. Позива чне правильно застосовує індекси інфляції. Фактично позивачу здійснено переплату орендної плати у розмірі 29111,38 грн. Підставами припинення договору оренди землі це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин. Для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою потрібно встановити систематичних та несплату орендної плати. Несплати та недоплата не є тотожними. Розмір недоплати може варіюватися орієнтовно від 1% до 99% суми належної орендної плати. Відповідач категорично заперечує, що були випадки не тільки несплати орендної плати, але були відсутні випадки недоплати. Правило ст. 651 ЦК України передбачає, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні порушення є недостатніми для розірвання договору.

21.10.2025 представником позивача ОСОБА_2 Ковалем А.П. подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідно до вказаної додаткової угоди розмір орендної плати за 2015 р. повинен становити новий розмір базової ставки та визначається як добуток на коефіцієнт індексу інфляції за жовтень грудень 2016 р. оспорювання відповідачем застосування позивачем коефіцієенту індексу інфляції у даному розрахунку не має принципового значення для правильного вирішення спору. Відповідач почав сплачувати індексації у 2024 р. станом на кінець 2024 р. за період з 2016 року по кінець 2024 року належало до виплати 149279,88 грн, а згідно даних державного реєстру було виплачено 119868,72 грн. відповідач систематично порушував умови договору.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Коваль А.П. позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Артемівські зорі» - Князєв В.В. заперечував проти позову. Просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 рішенням Ради народних депутатів від 05.01.2001 передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,97 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Артеміської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12.12.2006 між ОСОБА_3 (Орендодавець) та ТОВ «Артемівські Зорі» (Орендар) було укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 передав, а ТОВ «Артемівські Зорі» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,97 га кадастровий номер :04:004:0116, яка розташована на території Артемівської сільської ради, строком на 5 років, з орендною платою у розмірі 1,2% від грошової оцінки земельної ділянки у сумі 819,31 грн.

П. 8 договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється автоматично (без окремої угоди сторін) і індексується відповідно до офіційно встановленого індексу інфляції за місяць.

Орендна плата вноситься у такі строки: протягом року, але не пізніше 20 числа останнього у звітному році місяця (п. 9 договору оренди).

Зазначений Договір зареєстрований у Печенізькому районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2006 за №040670:00081.

Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки від 14.12.2006 ТОВ «Артемівські зорі» прийняло земельну ділянку площею 6,97 га для виробництва діяльності у присутності суміжних власників земельних ділянок.

20.09.2016 між ОСОБА_3 та ТОВ «Артемівські зорі» укладено додаткову угоду №б/н до договору оренди землі від 12.12.2006, відповідно до умов якої до Договору оренди землі від 12.12.2006 внесено наступні зміни:

-пункт 1 викладено у наступній редакції: «Орендодавець надає земельну ділянку, яка належить йому на підставі Державного акта на право власності на землю Р2 №782906 від 23.08.2001 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №617, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Артемівської сільської ради, та має кадастровий номер :04:004:0116;

-пункт 6 викладено у наступній редакції: «Договір діє до 15.11.2030 з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 45 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір подовжити його дію. При відсутності письмових заперечень від Орендодавця, Договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. Письмове заперечення здійснюється Орендодавцем листом-повідомленням за 30 днів до закінчення строку дії Договору. Або у разі, якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень від Орендодавця протягом наступного календарного місяця, після закінчення строку дії Договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором»;

-пункт 7 викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 5,5% грошової оцінки земельної ділянки в сумі 10 330,58 грн. За домовленістю сторін орендна плата може сплачуватися у натуральній формі або відробітковій формі по діючим цінам на продукцію, роботи та послуги. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами».

Інші умови договору сторони залишили без змін. Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 12.12.2006.

Приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Кормілець М.П. вказана Додаткова угода №1 до договору оренди землі від 30.10.2006 зареєстрована у Державному реєстрі на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28189371 від 11.02.2016 та за ТОВ «Артемівські Зорі» було зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 6,0450 га строком дії до 31.12.2030 з оплатою орендної плати у розмірі 5,5% грошової оцінки земельної ділянки в сумі 10 330,68 грн.

Аналізом наданого договору оренди земельної ділянки встановлено, що даний договір не втратив чинності у зв`язку із закінченням строку, на який був укладений.

При цьому суд також наголошує, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Отже, між сторонами у справі укладено договір оренди земельної ділянки, умови якого є обов`язковими для кожної із його сторін.

Згідно з п.8 Договору оренди землі обчислення розміру орендної плати здійснюється автоматично (без окремої угоди сторін) і індексується відповідно до офіційно встановленого індексу інфляції за місяць.

Орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 20 числа останнього у звітному році місяця (п.9 Договору).

Розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документально, в інших випадках, передбачених законом (п.11 Договору).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області 14.12.2023 видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 6,9674 га, кадастровий номер :04:004:0116, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтво зареєстровано у реєстрі за №1610.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже, всі права та обов`язки за договором оренди земельної ділянки перейшло до ОСОБА_2 як спадкоємця після смерті ОСОБА_3 .

Як зазначає сторона позивача, орендар платив орендну плату, але не в повному розмірі, оскільки не сплачував індексацію, яка передбачена договором і є складовою орендної плати, з порушенням строку її виплати а також не сплатив орендну плату за 2022 рік.

Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 Земельного кодексу України, передбачає, що орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Ч. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Укладаючи договір оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначились з їх змістом.

Відповідно до п.34 договору оренди землі від 12.12.2006 дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, та з інших підстав, визначених законом.

Тобто, наведеними умовами договору передбачена можливість його розірвання рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі між сторонами було погоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Зазначене узгоджується з п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України, якими до загальних засад цивільного законодавства віднесено свободу договору, що передбачає, зокрема, добровільне узгодження умов договору оренди землі при його укладенні.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про орендну плату» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» ч. 1 цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства, які регулюють відносини, пов`язані з орендою землі, зокрема, положень ЦК України, дає підстави зробити висновок, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» ст. 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої ст. 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з висновком щодо застосування норми права, викладеного в п. 66 Постанови ВС від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 - у контексті спірних земельних правовідносин положення ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» необхідно застосовувати у такий спосіб: нормами ст. 21 ЗУ «Про орендну землі» визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати.

Стороною відповідача не надано належних, достатніх та допустимих доказів оплати позивачу орендної плати з урахуванням її індексації у розмірі, передбаченому законодавством, та у строки, визначені угодою сторін. При цьому суд погоджується з розрахунком, наведеним стороною позивача.

У наданій відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перенарахованого) податку та військового збору у період з 2021 по 2024 роки відслідковується порушення відповідачем у вказаних період своїх зобов`язань за договором, зокрема орендна плата виплачувалась не в повному обсязі та з порушенням строків, погоджених сторонами угоди.

Так, у вересні 2024 р. позивачу перераховано 12422,36 грн, у грудні 2024 р. 34782,61 грн. Відомості про перерахування плати за 2023 р. відсутні, в свою чергу відповідачем не надано доказів перерахування сплати коштів за оренду плату.

Окрім того, за клопотанням сторони позивача судом було витребувано з Головного управління ДПС у Харківській області довідку щодо виплати ОСОБА_3 орендної плати за надану ним у користування земельну ділянку ТОВ «Артемівські зорі».

У наданій ДПС у Х/о інформації зазначено, що ТОВ «Артемівські зорі» у 2016 р. перерахувало ОСОБА_3 орендну плату у загальній сумі 10354,03 грн, у 2017 р. 12471,08 грн, у 2018 р. 11497,51 грн, у 2019 р. -13395,03 грн, у 2020 р.- 12473,05 грн, у 2021 р. 12473,05 грн.

При цьому, договором оренди сторони погодили, що орендна плата здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

Так, відповідно сайту Міністерства Фінансів України (https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/), а саме зведеної таблиці індексів споживчих цін з 2000 по 2025 рр, індекс інфляції становив у 2016 р. 112,4, у 2017 р. 113,7, у 2018 р. 109,8, у 2019 р. 104,1, у 2020 р. 105,0, у 2021 р. 110,0, у 2022 р. 126,6, у 2023 р. 105,1, у 2024 р. 112,0.

Отже, розмір орендної плати повинен був становити у 2016 р. 11611,84 грн (10330,68 грн *112,4), у 2017 р. 13202,66 грн (11611,84 грн *113,7), у 2018 р. 14303,20 грн (1302,66*109,8), у 2019 р. 14889,63 (14303,20 грн *104,1), у 2020 р. 15634,11 (14889,63 грн *105,0), у 2021 р. 17197,52 грн (15634,11 грн*110,0), у 2022 р. 21668,80 (17197,52 грн*126,6), у 2023 р. 22773,90 (21668,80 грн*105,1), у 2024 р. 25506,76 (22773,90 *112,0).

Проте, відповідачем ТОВ «Артемівські зорі» нарахування за оренду плату було здійснено у меншому розмірі, а у 2022 р. нарахування здійснено взагалі не було, нарахування за 2023 р. було здійснено тільки у 2024 р.

За таких обставин судом достеменно встановлено, що ТОВ «Артемівські зорі» було допущено порушення умов договору, а саме відповідачем неналежно було виконано орендну платі у період з 2016 р. до 2024 р., тобто, ТОВ «Артемівські Зорі» істотно та систематично порушувалися умови укладеного з позивачем Договору оренди землі, що згідно із частиною другою статті 651 ЦК України є підставою для розірвання за рішенням суду договору оренди земельної ділянки, на чому наполягає позивач.

Щодо несплати орендної плати за 2022 рік, суд зазначає, що ст. 617 ЦК України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Ч. 2 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

У зв`язку із запровадженням на території України Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до системного аналізу глави 58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення Закону України «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених в статті 762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).

Згідно з положеннями частини шостої статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28 лютого 2025 року "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", згідно якого с. Артемівка, Печенізької селищної територіальної громади, на території якого розташована спірна земельна ділянка з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2022 року належало до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Отже, судом встановлено, факт неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме через перебування спірної земельної ділянки в зоні активних бойових дій в період з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2022 року, тому орендар значною мірою був позбавлений можливості використовувати спірні земельні ділянки для отримання доходів, в 2022 році орендар не провів посівної кампанії та кампанії щодо збору врожаю.

За таких обставин, суд вважає, що вина відповідача відсутня у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено сплату орендної плати позивачу за договорами оренди земельної ділянки у повному обсязі, а позивачем в свою чергу, доведено систематичну недоплату орендарем орендодавцю орендної плати у розмірі та строки, визначені договором, що відповідно до норм ст.141 Земельного кодексу України є обов`язковою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, отже, наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про розірвання договору оренди задовольнити.

Договір оренди землі, укладений 12.12.2006 між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі», який зареєстровано у Печенізькому районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2006 за №81 щодо оренди земельної ділянки, площею 6,97 га, кадастровий номер :04:004:0116, яка розташована на території Артемівської сільської ради Чугуївського району Харківської області та додаткову угоду, укладену 20.09.2016 між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі», номер запису про право у державному реєстрі прав 17066231, дата 17.10.2016 розірвати.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківського апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 08.12.2025.

Сторони:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі», ідентифікаційний код: 32536414, місцезнаходження: Харківська обл., Чугуївський район, с, Артемівка, вул. Захисників України, 6.

Суддя: І.В. Семіряд