Справа № 707/164/25
Провадження № 2/752/4323/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») в особі представника Тараненка А.І. (довіреність а.с.16) звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року у розмірі 23 012,50 грн, яка складається з: 6 562,50 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 16 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 листопада 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем ОСОБА_1 на умовах оплатності та строковості укладено кредитний договір № 00-10340233, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 6 250,00 грн шляхом перерахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2.

Разом з тим, всупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 23 012,50 грн, яка складається з: 6 562,50 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 16 450,00 грн - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Від первісного кредитора право вимоги було передано ТОВ «Макс Кредит» на підставі Договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року. У подальшому право вимоги від ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором було передано позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року.

Первісний кредитор ТОВ «Качай Гроші» свої зобов`язання щодо видачі кредиту виконав шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, але позичальник зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав у повному обсязі.

Позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 17 січня 2025 року справу за підсудністю направлено для розгляду до Голосіївського районного суду міста Києва (а.с.136).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2025 року головуючою суддею визначено А.В.Слободянюк (а.с.141).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 лютого 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю (а.с.143-146).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 травня 2025 року частково задоволено клопотання представника позивача, витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» банківську виписку щодо карткового рахунку відповідача (170-172).

Ухвали суду від 12 лютого 2025 року та від 13 травня 2025 року були доставлені до електронного кабінету одержувача ОСОБА_1 відповідно 15 лютого 2025 року та 16 травня 2025 року (а.с.149,173).

У встановлений судом строк відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 22 листопада 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» і ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10340233 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразовий ідентифікатор - 32777 (а.с.23-30) .

Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив бажання отримання коштів, зареєструвався на Сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту кредитодавця, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані

Відповідно до п. п. 1.2-1.3 договору сума кредиту складає 6 250,00 грн, строк дії кредитної лінії - 240 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 19 липня 2024 року.

Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,80 % (п. п. 1.4 - 1.4.1 Договору).

Відповідно до п. 1.5 Договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що складає 312,50 грн.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено акцепт договору шляхом підписання позичальником ОСОБА_1 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 32777 22 листопада 2023 року 10:13-42 (а.с.45).

Договір вчинено в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

Встановлено, що 22 листопада 2023 року ТОВ «Качай Гроші» перерахувало відповідачу грошові кошти у сумі 6 250,00 грн на банківську карту № НОМЕР_1 .

Зокрема, згідно з інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 09 вересня 2024 року за вих. №204/09 вбачається, на сайті торговця KACHAY.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема: номер транзакції: 40064-08391-8114; дата та час проведення транзакції: 2023-11-22 10:14:00; сума транзакції: 6 250,00 грн; Банк-емітент PRIVAT BANK; маска картки клієнта: НОМЕР_2 (а.с.47,48).

Як вбачається із інформаційної довідки №20.1.0.0.0/7-250611/56515-БТ від 13 травня 2025 року, наданої до суду АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 22 листопада 2023 року відкрито банківський рахунок, відповідач обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_3 . За період 22 - 27 листопада 2023 року зараховано суму 6 250,00 грн, що також підтверджується з наданою банком випискою по рахунку (а.с.177,178).

Отже, первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року.

Відповідно до розрахунку ТОВ «Качай Гроші» заборгованість відповідача за кредитним договором від 22 листопада 2023 року № 00-10340233 станом на 22 січня 2024 року становить 6 912,50 грн, з них: 6 250,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 350,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 312,50 грн - заборгованість за нарахованими комісіями (а.с. 60-61).

За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору кредиту, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

На підставі п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст.610, ст.612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

22 січня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» (фактор) та ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) укладено Договір факторингу № 22-01/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників (а.с.64-82).

Відповідно до п. 2.5. зазначеного договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Згідно з Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 6 912,50 грн (а.с. 83-86).

Відповідно до розрахунку ТОВ «Макс Кредит» заборгованість відповідача за Кредитним договором від 23 листопада 2023 року № 00-10340233 станом на 16 серпня 2024 року становить 23 012,50 грн, з них: 6 250,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 16 450,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 312,50 грн - заборгованість за нарахованими комісіями (а.с. 62,63).

16 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» (фактор) та ТОВ «Макс Кредит» (клієнт) було укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників (а.с.87-105).

Відповідно до п. 2.5. зазначеного договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС 22-01/2024 від 16 серпня 2024 року, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» від ТОВ «Макс Кредит» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року на загальну суму 23 012,50 грн (а.с.106-108).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих у позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС», до якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року в сумі 23 012,50 грн, яка складається з: 6 562,50 грн - заборгованості за кредитом; 16 450,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення (а.с.134).

Що стосується судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 7 000,00 грн суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За матеріалами справи інтереси позивача представляє адвокат Тараненко А.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність а.с.117,118).

Стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року, укладений між Адвокатським Бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с.109-112,119,150).

Як вбачається з додаткової угоди № 8 до договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» в особі Тараненка А.І. прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і відносно боржника ОСОБА_1 за договором № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року (п.69 а.с.113-115).

Актом приймання-передачі наданих послуг, який є не від`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року, визначено перелік наданих правових послуг щодо боржника ОСОБА_1 , кількість та вартість в сумі 7 000,00 грн (а.с.116).

Частиною 5 та 6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 465/3458/15-ц, від 09.11.2021 року у справі № 759/14346/16.

У справі № 910/906/18 Верховний Суд погодився з наявністю підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі, оскільки їх розмір був обґрунтований, а відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи.

Оскільки від відповідача не надійшло заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає заявлений розмір розумним та обґрунтованим, підстави для його зменшення відсутні.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись нормами матеріального права, статтями 12, 13, 49, 81, 89, 141, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10340233 від 22 листопада 2023 року у розмірі 23 012 (двадцять три тисячі дванадцять) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ЕЙС» судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп та 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 04 грудня 2025 року.

Суддя А.В.Слободянюк