ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/4206/23
Номер провадження 22-ц/818/2785/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2025 року в складі судді Подус Г.С. по справі № 638/4206/23 за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 січня 2022 року між банком та ОСОБА_1 укладено комплексний договір № 5/3104854, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит на купівлю транспортного засобу у сумі 971 113,29 грн строком до 05 січня 2025 року.

У забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором того ж дня між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідачів станом на 10 березня 2023 року наявна заборгованість в загальному розмірі 1 022 115,49 грн, що включає: заборгованість за кредитом - 799 177,06 грн, прострочену заборгованість за кредитом - 160 048,58 грн, нараховані відсотки - 638,42 грн, прострочені відсотки - 62 251,43 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачам лист-вимогу про погашення заборгованості, проте її не виконано.

Посилаючись на вказані обставини АТ «Креді Агріколь Банк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року у розмірі 1 022 115,49 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 331,73 грн.

30 травня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Шматько Т.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивовано тим, що з 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, у період дії якого у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором кредиту (позики) він звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Разом з тим, з виписки по рахунку на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що банком у порушення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України було нараховано відсотки за прострочення сплати відсотків за комплексним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року. Посилалась на неможливість сплачувати заборгованість через форс-мажорні обставини, пов`язані з запровадженням воєнного стану, засвідчені листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1. Розмір її заробітної плати станом на січень 2022 року складав 12 363,18 грн, однак з початком війни її заробітна плата знизилась на 40%, а з серпня 2022 року вона перебуває у відпустці за власний рахунок, тому не має змоги в повній мірі сплачувати борг за договором. Вона неодноразово зверталась до банку із заявами щодо реструктуризації боргу, незастосування штрафних санкцій, надання кредитних канікул. 01 грудня 2022 року нею отримано повідомлення-вимогу із вимогою достроково у повному обсязі погасити зобов`язання за кредитним договором, а саме: 959 225,64 грн - непогашена сума кредиту; 43 109,36 грн - проценти за користування кредитом. Вказала, що Правилами надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «Креді Агріколь Банк» встановлено, що у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентах за користування кредитом протягом 30 календарних днів та/або іншого порушення зобов`язань за договором Банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів та штрафних санкцій, та вимогу про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дати направлення повідомлення, та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. У порушення вказаних Правил Банк відразу звернувся до неї з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, не запропонувавши їй погасити наявну прострочену заборгованість відповідно до п. 2.2.5. Правил.

27 червня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечив факт неправомірного нарахування відсотків за користування кредитом у період воєнного стану, оскільки законодавець звільнив позичальників від нарахування пені, неустойки та штрафу за прострочення зобов`язання, а не відсотків за користування кредитними коштами. Щодо форс-мажорних обставин, то оприлюднений лист ТПП від 28 лютого 2022 року не звільняє боржника від виконання самого зобов`язання, а лише звільняє від відповідальності за його порушення. «Кредитні канікули» є правом банку а не його обов`язком. Крім того, позичальницею було запропоновано зменшення щомісячного платежу до 5000,00 грн, що є втричі меншої за суму відповідно до графіку, передбаченого договором.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2025 року позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року у розмірі 1 002 115,49 грн та судовий збір у розмірі 15 331,73 грн у рівних частках, тобто по 7665,87 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору у відповідачів утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з них в повному обсязі як солідарних боржників на користь банку. Посилання представника ОСОБА_1 на наявність такої форс-мажорної обставини як повномасштабне вторгнення та введення воєнного стану, не є підставою для звільнення відповідачів від зобов`язань по сплаті заборгованості за кредитним договором.

На вказане судове рішення через систему «Електронний суд» 17 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шматько Т.М. до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження заборгованості по кредиту, оскільки розрахунок заборгованості не містить складові, на підставі чого його було здійснено, а зазначено тільки загальні суми, що перешкоджає суду перевірити обґрунтованість заборгованості. Неможливість сплачувати заборгованість виникла саме через форс-мажорні обставини, пов`язані з агресією рф проти України і запровадженням воєнного стану, що засвідчені листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року. У зв`язку з цим вона неодноразово зверталась до банку із заявами щодо реструктуризації боргу, незастосування штрафних санкцій, надання кредитних канікул, що свідчить про те, що вона не ігнорує існуючі боргові зобов`язання та вживає заходів щодо погашення заборгованості. Позивач відразу звернувся до неї з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, не запропонувавши їй погасити наявну прострочену заборгованість відповідно до п. 2.2.5. Правил надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «Креді Агріколь Банк».

12 червня 2025 року через систему «Електронний суд» АТ «Креді Агріколь Банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило відмовити у її задоволенні. Відзив мотивовано тим, що до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості, який є компіляцією даних, наведених у первинних бухгалтерських документах, оскільки саме вони є належними та допустимими доказами наявності та розміру заборгованості. При цьому, до позовної заяви долучено первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійсненого розрахунку, в тому числі виписки із рахунків та копії меморіального ордеру. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню. Власного розрахунку зі свого боку відповідачка не надала, з клопотаннями щодо надання деталізованого розрахунку заборгованості або призначення судової економічної експертизи не зверталась. Обставини форс-мажору мають стосуватися конкретної особи, яка посилається на такі обставини, і бути належним чином документально підтвердженими. Форс-мажор є підставою для звільнення позичальника від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання у відповідності до ст. 611 ЦК України, а не від виконання самого зобов`язання. Окрім того, відповідачами не надано сертифікату ТПП щодо неможливості виконання саме ними зобов`язань за кредитним договором. Стягувачем на відомі поштові адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено у вересні 2022 року повідомлення про наявність прострочених платежів, які повернуті до Банку у зв`язку з закінченням строку зберігання, та в грудні 2022 року - вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором, які 12 грудня 2022 року отримала ОСОБА_1 за себе та за ОСОБА_2 .

Разом з відзивом банком надано нові докази: копії поштових повідомлень та конвертів на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відправлені 20 вересня 2022 року та 06 грудня 2022 року (а.с. 164-168 том 2), які колегія суддів не приймає в силу вимог частини 3 статті 367 ЦПК України, оскільки вони не були подані до суду першої інстанції, та поважних причин цього банком не наведено.

В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 04 грудня 2025 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

АТ «Креді Агріколь Банк» отримало в електронному кабінеті 02 червня 2025 року (а.с. 149 том 2).

Судові повістки на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуті на адресу апеляційного суду з відмітками від 09 червня 2025 року та 11 червня 2025 року «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (а.с. 154-157 том 2).

Представник відповідачки адвокат Шматько Т.М. отримала в електронному кабінеті 02 червня 2025 року (а.с. 150 том 2).

04 грудня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Шматько Т.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 04 грудня 2025 року через її участь у іншій справі кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципів) цивільного судочинства, окрім іншого, є верховенство права, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Про дату, час та місце судового розгляду справи 04 грудня 2025 року представник відповідача адвокат Шматько Т.М. була повідомлена завчасно, належним чином з 02 червня 2025 року, з огляду на що мала достатньо часу для організації своєї діяльності по виконанню представництва по даній справі.

Оскільки клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 04 грудня 2025 року з належним обґрунтуванням поважних причин неявки в судове засідання представника відповідача адвоката Шматько Т.М. не надано, колегія суддів ухвалила відмовити у його задоволенні.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково,виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 січня 2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено комплексний договір № 5/3104854 (кредиту та застави), відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 971 113,29 грн, в тому числі 905 010,00 грн - на купівлю транспортного засобу для особистого користування, 65 103,29 грн - на сплату страхової премії за договором добровільного страхування транспортного засобу, зі строком до 05 січня 2025 року включно, зі сплатою 5,99 % річних. Вимоги банку за цим договором забезпечено заставою транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, 2021 року випуску, номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , згоду на що надано чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с. 17-22 том 1).

Відповідно до п.1.3. договору порядок надання кредиту та його обслуговування, права, обов`язки та відповідальність сторін, інші умов кредитування, а також забезпечення виконання зобов`язань за договором заставою визначені в Правилах надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною (публічною) частиною договору і розміщені на офіційному сайті банку.

Пунктами 2.2.5. - 2.2.7. Правил передбачено, що у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентах за користування кредитом протягом 30 календарних днів та/або іншого порушення зобов`язань за Договором Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів та штрафних санкцій, а також вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дати направлення повідомлення, та попередження про звернення стягнення на Предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Невиконання Позичальником зобов`язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 1-го календарного місяця з дати направлення Повідомлення, та/або розірвання договору про надання супровідних послуг, який є обов`язковим для укладення Договору, і неукладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам Банку, дає право Банку вимагати дострокового повернення Позичальником кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів та пені. У цьому випадку Банк направляє Позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу. Якщо Позичальник протягом 31 дня з моменту отримання ним письмової вимоги Банку, зазначеної в пп. 2.2.6. Правил, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, штрафними санкціями тощо, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості або звернення стягнення на Предмет застави в позасудовому порядку (а.с. 32-42 том 1).

Згідно п. 3.2 договору сторона договору, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання , якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що засвідчуються Торгово-промисловою палатою України та повноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Додатком до договору від 06 січня 2022 року є таблиця обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі орієнтовний графік платежів по кредиту, ануїтет), яка також підписана позичальницею (а.с. 23-25 том 1).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банком та ОСОБА_2 06 січня 2022 року був укладений договір поруки № Р2/3104855, відповідно до умов якого він добровільно прийняв на себе зобов`язання відповідати в повному обсязі за зобов`язаннями ОСОБА_1 перед банком, що випливають з комплексного договору № 5/3104854 від 06 січня 2022 року. Поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність за виконання кредитного договору (а.с. 26-32 том 1).

Банк свої зобов`язання перед ОСОБА_1 відповідно до договору виконав у повному обсязі, перерахувавши отримувачу ТОВ «Автоарт ЛТД» 906 010,00 грн та отримувачу ПАТ «СК «АХА Страхування» 65 103,29 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 40987655 та № 40988143 від 06 січня 2022 року (а.с. 10, 11 том 1).

Однак ОСОБА_1 сплатила кошти на повернення кредиту лише частково, чим порушила умови кредитного договору, а саме не повернула кредит у строки, передбачені графіком, та не сплатила проценти за користування кредитом.

У грудні 2022 року АТ «Креді Агріколь Банк» направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення-вимоги від 01 грудня 2022 року № 10451/2810 та № 10451/2811 про погашення достроково у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та штрафних санкцій. Відповідно до вказаної вимоги станом на 01 грудня 2022 року непогашена сума кредиту - 959 225,64 грн, проценти за користування кредитом - 43 109,36 грн, комісія - 0 грн; 0 грн - пеня (а. с. 8-9 том 1). Отримання вказаних вимог ОСОБА_1 визнає.

Станом на 10 березня 2023 року ОСОБА_1 має заборгованість за комплексним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року у розмірі 1 022 115,49 грн, що включає: заборгованість за кредитом - 799 177,06 грн, прострочену заборгованість за кредитом - 160 048,58 грн, нараховані відсотки - 638,42 грн, прострочені відсотки - 62 251,43 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7 том 1) та виписками по рахунку (а.с. 12-16 том 1).

ОСОБА_1 надано докази її звернення до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявами щодо реструктуризації боргу, застосування кредитних канікул, скасування штрафних санкцій, на які банком рекомендовано їй надалі належним чином виконувати свої зобов`язання за договором або достроково закрити кредит шляхом добровільної реалізації автомобіля (а.с. 77-87 том 1).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору щодо надання позичальниці ОСОБА_1 кредитних коштів на купівлю автомобіля і оплату послуг страхування.

У той же час, відповідачкою були порушені зобов`язання, передбачені кредитним договором, в частині вчасного повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитними коштами.

Факт наявності заборгованості ОСОБА_1 визнає, вона неодноразово зверталась до банку з приводу її реструктуризації, однак такі умови сторонами не погоджені.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність підстав для стягнення боргу у зв`язку з форс- мажорними обставинами, а саме військовою агресією росїї проти України, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про їх необґрунтованість, виходячи з такого.

У пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому позичальник не був позбавлений можливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18 грудня 2014 року, саме за спірним зобов`язанням.

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі №910/8580/22.

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили. Сам по собі факт збройної агресії росії проти України не є підставою для звільнення від обов`язків зі сплати кредитних коштів. Доказів відсутності у відповідачів джерел доходу та можливості належним чином виконати зобов`язання матеріали справи не містять.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом».

Банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення штрафів та пені позовна заява не містить, а тому підстав для відмови у позові у зв`язку з положеннями вказаного Закону та пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України не вбачається.

Щодо направлення банком досудової вимоги перед зверненням до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості, то матеріали справи свідчать про те, що у грудні 2022 року АТ «Креді Агріколь Банк» направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення-вимоги від 01 грудня 2022 року № 10451/2810 та № 10451/2811 про погашення достроково у повному обсязі протягом 30 днів з дня її отримання зобов`язання за кредитним договором та штрафних санкцій, відповідно до яких станом на 01 грудня 2022 року непогашена сума кредиту - 959 225,64 грн, проценти за користування кредитом - 43 109,36 грн; комісія - 0 грн; 0 грн- пеня (а. с. 8-9 том 1). Отримання вказаних вимог ОСОБА_1 визнає.

Таким чином, банком було дотримано вимоги укладеного договору, пунктів 2.2.5. - 2.2.7. Правил надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «Креді Агріколь Банк», на які посилалась ОСОБА_1 , та погоджених сторонами умов.

Розрахунок заборгованості, наданий банком, відповідає даним, наведеним у первинних бухгалтерських документах - виписках по рахунку, які є належними та допустимими доказами наявності та розміру заборгованості, тож посилання ОСОБА_1 на його неналежність колегія суддів відхиляє.

Отже, доводи ОСОБА_1 висновків суду не спростовують.

Оскільки фактично отримані позичальницею кошти не були повністю повернуті нею банку, колегія суддів вбачає підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів, суд першої інстанції не врахував, що направленням досудової вимоги кредитор на власний розсуд змінив строк виконання зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Велика Палата Верховного Суду неодноразового висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 1 статті 1050 ЦК України. Зазначені правові висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18).

Надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

У постанові від 14 лютого 2018 року у справі №564/2199/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що кредитний договір припиняє свою дію після направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають.

Тобто, АТ «Креді Агріколь Банк», направивши позичальниці і поручителю досудову вимогу від 01 грудня 2022 року, змінило строк виконання зобов`язання, після настання якого нарахування відсотків за користування кредитом є неправомірним.

Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за процентами, нарахованими кредитором після направлення вимоги від 01 грудня 2022 року, оскільки банк на власний розсуд змінив строки виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим втратив право нараховувати проценти.

Станом на час направлення досудової вимоги від 01 грудня 2022 року заборгованість за тілом кредиту складала 959 225,64 грн, за процентами - 43 109,36 грн.

З виписок по рахунку вбачається, що після направлення вказаної вимоги, а саме за період 07 грудня 2022 року - 07 березня 2023 року, банком нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 19 142,07 грн (а.с. 12 том 1), тож вимоги банку щодо прострочених відсотків склали 62 241,43 грн (43 109,36 + 19 142,07) та щодо нарахованих відсотків - ще 638,42 грн, що і відображено у наданому розрахунку заборгованості (а.с. 7 том 1).

Оскільки до розрахунку заборгованості від 10 березня 2023 року банком включено відсотки за користування кредитом, нараховані після пред`явлення вимоги, в цій частині розрахунок не можна вважати обґрунтованим. Отже, стягненню з відповідачів на користь банку підлягає заборгованість за комплексним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року у розмірі 1 002 335,00 грн, з яких за тілом кредиту - 959 225,64 грн, за процентами за користування кредитом - 43 109,36 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, розмір стягнутої з відповідачів заборгованості слід зменшити з 1 022 115,49 грн до 1 002 335,00 грн.

Враховуючи, що судом у мотивувальній частині оскаржуваного рішення вказано, що стягненню підлягає 1 022 115,49 грн, а в резолютивній помилково вказано суму стягнення 1 002 115,49 грн, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ «Креді Агріколь Банк» шляхом стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за комплексним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року у розмірі 1 002 335,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

За подачу позову банком сплачено судовий збір у розмірі 15 331,73 грн (а.с. 6 том 1).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, на 98,06%, то з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 15 034,30 грн (15 331,73 х 98,06%) у рівних частках, тобто по 7517,15 грн з кожного.

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 18 398,08 грн (а.с. 132, 142 том 2).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, відповідно на 1,94 %, тож їй підлягає відшкодуванню банком судовий збір у розмірі 356,92 грн (18 398,08 х 1,94%).

Шляхом взаємозаліку вказаних сум з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7 160,23 грн (7517,15 - 356,92). З ОСОБА_2 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7 517,15 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (, адреса: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 42/4) заборгованість за комплексним договором № 5/3104854 від 06 січня 2022 року у розмірі 1 002 335 (один мільйон дві тисячі триста тридцять п`ять) грн 00 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (, адреса: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 42/4) судовий збір у розмірі 7160 (сім тисяч сто шістдесят) грн 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (, адреса: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 42/4) судовий збір у розмірі 7517 (сім тисяч п`ятсот сімнадцять) грн 15 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова