Справа № 148/2385/25
Провадження №2/148/1165/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

27 листопада 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Ліванчук А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.08.2010 сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 у справі №148/1999/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та фізично здоровим, а тому має можливість утримувати свою доньку у силу приписів ч.1 ст.182 СК України. На його утриманні не перебувають інші малолітні, неповнолітні діти, або ж непрацездатні члени сім`ї. Окрім того, відповідачу на праві власності належить будинок та земельна ділянка.

В той же час відповідач ухиляється від виконання обов`язку утримувати дитину. У зв`язку з цим позивачу самостійно важко забезпечити дитину всім необхідним. Вона покриває витрати на харчування дитини, придбання одягу, взуття, засобів гігієни, шкільного приладдя, а також витрати на дозвілля дитини, зокрема, на придбання книг та іграшок, техніки, здійснює оплату подорожей.

Оскільки дитина сторін проживає разом із позивачем, тому позивач вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 10000 грн.

Також дитина сторін має право на отримання додаткових витрат на утримання у зв`язку з її лікуванням у лікарів офтальмолога та стоматолога, а також через придбання медичної техніки для коригування зору та прикусу. Окрім того позивачем понесені витрати на утримання дитини через її схильність до вивчення англійської мови та розвиток у дитини здібностей до малювання. Загальний розмір додаткових витрат склав 65614 грн.

Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дитини, із відповідача на користь позивача слід стягнути 32807 грн, половину додаткових витрат, понесених позивачем.

В добровільному порядку вирішити питання з приводу сплати відповідачем коштів на утримання дитини позивачу не вдалось, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дочки в розмірі 32807 грн, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона просить розгляд справи провести у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 07.08.2010 до 20.06.2017 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.05.2017 у справі №148/1999/16-ц, яке набрало законної сили 20.06.2017 (а.с.11-12).

Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження від 24.11.2015 серія НОМЕР_1 .

Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 14.08.2025 №2025/011578753 (а.с.8) позивач зареєтрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 14.08.2025 №2025/011578783 (а.с.9) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєтрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.08.2025 №438518825 (а.с.12-13) вбачається, відповідачу на праві приватної власності належить:

- земельна ділянка, площею 2,3862 га, призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Копіївська сільська рада, Тульчинський район, Вінницька область, яка строком на 10 років, до 11.11.2034 перебуває в оренді у ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина" на підставі договору оренди №б/н від 11.11.2024;

- житловий будинок, загальною площею 99,3 кв.м, житловою - 15,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення ГУ ПФУ України у Вінницькій області від 13.10.2025 №0200-0802-7/118177 (а.с.49) вбачається, що станом на 07.09.2025 за даними Реєстру застрахованих осіб відомості щодо сум нарахованої заробітної плати/доходу, грошового забезпечення ОСОБА_3 наступні:

- за І квартал 2024 - 164310 грн;

- за ІІ квартал 2024 року - 143683 грн;

- за ІІІ квартал 2024 року - 150430 грн, всього - 458423 грн;

- з ІV кварталу 2024 року по ІІ квартал 2025 року - відсутні відомості.

Ведення Державного реєстру фізичних осіб- платників податків належить до компетенції органів ДПС України.

Головне управління не наділено повноваженнями щодо надання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Станом на 07.10.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує пенісю по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`яхзкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дитини регламентуються ст.180-182, 184, 191 СК України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що дочка проживає з позивачем, тому аліменти необхідно стягувати на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В свою чергу, стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, адже обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом враховано, що відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 встановлено в розмірі 3196 грн., а тому, відповідно, розмір аліментів для дитини даного віку не може бути меншим 1598 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом врахованостан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є особою з інвалідністю, отримує пенсію, інших утриманців немає, має у власності житловий будинок та змельну ділянку, яка перебуває в оренді.

З огляду на те, що батьки зобов`язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, з урахуванням того, що дочка проживає з матір`ю і фактично тягар утримання лежить на ній, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не в заявленому представником позивача розмірі. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини.

Інших доказів, які б свідчили про можливість відповідача у 2025 році сплачувати аліменти у більшому розмірі, зокрема в розмірі 10000 грн, як про те просить представник позивача, останньою суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 16.09.2025, тому, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 32807 грн, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Отже, виходячи з аналізу ст.185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Пунктом 18 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", який має рекомендаційній характер, передбачено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

У постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином, якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря. При цьому, наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

У постанові від 04.12.2019 у справі №320/383/19 Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Загальний розмір додаткових витрат, який позивач понесла на дочку, представником позивача визначено у розмірі 65614 грн, з яких:

- 500 грн та 600 грн - консультування ОСОБА_3 у клініці мікрохірурхія ока "Оптимал", що підтверджується копією витягу з обстеження від 07.03.2025 (а.с.14) та копією консультативного висновку від 18.08.2025 (а.с.15);

- 12930 грн та 11250 грн - замовлення у клініці мікрохірурхія ока "Оптимал" окулярів для дочки, що підтверджується копією замовлення №51910 від 18.08.2025 (а.с.15) та копією замовлення №33710 від 13.09.2024 (а.с.16);

- 8435 грн - лікування зубів ОСОБА_3 у стоматологічній клініці "SKYDENT", що підтверджується копіями актів виконаних робіт від 07.03.2025 (а.с.16-17) на суму 800 грн, від 07.03.2025 (а.с.17) на суму 700 грн, від 11.10.2024 (а.с.19) на суму 425 грн, від 27.09.2024 (а.с.19) на суму 5510 грн, а також копіями відповідних фіскальних чеків на суму 425 грн, 1800 грн, 700 грн та 5510 грн (а.с.20).

- 15694 грн - курс "Малювання на планшеті (Kids), що підтверджується копією фіскального чеку (а.с.20);

- 7805 грн - уроки з англійської мови за період з 05.09.2024 по 24.08.2025, що підтверджується копією довідки, виданою вчителем англійської мови ОСОБА_5 від 24.08.2025 (а.с.21), а також копією фільтрованої виписки клієнта ОСОБА_5 - ФОП за період з 24.08.2024 по 24.08.2025 (а.с.22), згідно якої вбачається, що в період з 05.09.2024 до 05.06.2025 на її рахунок поступилда сума коштів в розмірі 6905 грн в якості оплати за освітні послуги від ОСОБА_1 ;

- 8400 грн - уроки з англійської мови за період з 14.06.2025 по 04.08.2025, що підтверджується копією довідки, виданою вчителем англійської мови ОСОБА_6 від 30.08.2025 (а.с.21).

В той же час додаткові витрати, понесені позивачем на уроки англійської мови в розмір 8400 грн суд до уваги не бере, оскільки в цей період дочка ОСОБА_3 вже відвідувала приватні уроки з викладачем ОСОБА_5 , а тому понесення таких витрат суд відносить до добровільного волевиявлення одного із батьків.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає до стягненню лише 28607 грн ((65614 -.8400) /2=28607 грн).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надав, як і не спростував.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Згідно п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держависудовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, 880,16 грн (31107 х 1211,20 / 42807 = 880,16 грн), а решту частину судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також підлягають до стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу, а саме, 5813,44 грн (31107 х 8000 / 42807 = 5813,44 грн), оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору про надання професійної правничої допомоги від 06.08.2025 (а.с.31); копією Додаткової угоди №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 06.08.2025, укладеної 07.08.2025 (а.с.32), згідно якого сторони узгодили, що розмір гонорару становить 1000 грн консультація, а 7000 грн підготовка позовної заяви, участь в судових заіданнях; копією акту наданих послуг від 07.08.2025 (а.с.33); копією акту наданих послуг №2 від 15.09.2025; копією ордеру на надання правничої допомоги від 12.09.2025 серія АВ №1230603 (а.с.6); копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.05.2022 серія ВН №000907 (а.с.30); копією квитанції до прибуткового касового ордеру №9 від 17.10.2024 про сплату 1500 грн (а.с.13).

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.51 Конституції України, ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік", п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", ст.180 - 182, ч.1 ст.184, ст. 185, 191 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст.263-265, 280-282, п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.09.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 28607 грн ( двадцять вісім тисяч шістсот сім гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , понесені нею судові витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 5813,44 грн ( п`ять тисяч вісімсот тринадцять гривент сорок чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , в дохід держави 880,16 грн ( вісімсот вісімдесят гривень шістнадцять копійок) судового збору.

Решту частину судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: