ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 711/404/25

провадження № 22-ц/4809/1689/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу а апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сухомудренка Богдана Володимировича, на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 квітня 2025 року (суддя Кондрацька Н.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

встановив:

17.01.2025 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 80 000 грн.

Вказала, що 07.02.2014 між нею та відповідачем укладено шлюб, який у 26.04.2019 було розірвано. Від цього шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом зі нею та перебуває повністю на її утриманні.

Послалась на те, що судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/3461/20 від 17.06.2020 стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначила, що несе додаткові витрати на утримання дочки, оскільки дочка має хронічні захворювання: астма і міопічний астегматизм правого ока, гіперметропічний астигматизм лівого ока, потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно-курортних, закладах, прийому дороговартісних ліків. Крім того, дитина стоїть на обліку у дитячого лікаря алерголога та лікаря офтальмолога, кожні 3 місяці вони з донькою лягають у лікарню для проходження лікування в офтальмологічному відділення, про що надає консультаційні висновки та виписки з лікарні. Дитина тривалий час перебуває на обліку та постійно підлягає огляду відповідними спеціалістами, це вимагає не лише додаткових витрат за станом здоров`я, але і відповідного догляду. У зв`язку з хворобами донька потребує додаткових витрат на лікування. Відповідно із дорослішанням дитини, сума на її потреби лише збільшується, а відповідач їх добровільно не компенсує. З 23.09.2024 по 30.09.2024 вона з дочкою перебувала у лікарні з пневмонією, була зроблена операція на легенях.

До позову додала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. При цьому звернула увагу, що відповідач є працездатним, є керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Форсаж Сміла». Матеріальний стан відповідача покращився, так як він придбав земельну ділянку та побудував на ній будинок. Отже, відповідач має можливість оплачувати половину додаткових витрат на дитину. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 16818 грн. 31 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити повністю. Вказала проте те, що суд безпідставно відхилив вимоги, які вважав недоведеними, оскільки без належного аналізу відхилив частину доказів. Вказала на те, що рішення суду суперечить принципу захисту прав дитини, оскільки суд не дотримався рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків.

В своїй апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення принципу змагальності та диспозитивності судового розгляду, просив рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позову відмовити. Вказав про те, що суд прийняв позовну заяву до розгляду безпідставно з наявними в ній недоліками, а саме, заява не містить відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС. Крім цього суд виніс рішення на підставі суперечливих висновків про необхідність рівної участі обох батьків в матеріальному утриманні дитини. Також вказав, що суд не врахував мирову угоду, затверджену ухвалою Смілянського міськрайонного суду, згідно якої сторони погодились нести особисту відповідальність за забезпечення дитини всім необхідним, умови якої позивачка порушила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03.10.2017.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 228 від 13.06.2019 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 .

11.06.2020 Придніпровським районним судом м. Черкаси винесено судовий наказ № 711/3461/20 (провадження № 2-н/711/422/20), яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.05.2020 та продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2020 (справа № 711/3461/20, провадження № 6/711/157/20) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , що подана представником адвокатом Сухомудренком Богданом Володимировичем, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яка постановою Черкаського апеляційного суду від 24.12.2020 залишена без змін.

З письмових матеріалів справи встановлено, що станом на 15.10.2024 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 133,86 грн., що підтверджується відповідним розрахунком старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Сміла Черкаського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) № 87713 від 28.10.2024.

Позивачка понесла витрати на придбання призначених дочці ОСОБА_3 медичних препаратів (ліків), проведення лабораторних досліджень (молекулярний аналіз на алергени), придбання окулярів, на загальну суму - 11267.31 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами, із зазначенням цільового платежу на придбання ліків та узгоджується призначенням медичного фахівця (а.с. 21-24, 54).

Крім того, позивачкою ОСОБА_1 19.12.2022 були перераховані кошти за дитячий садок у сумі 351,00 грн., а у подальшому за підготовчі курси до першого класу НВК № 34 (додаткові освітні послуги), що підтверджується засвідченими платіжними інструкціями на загальну суму 5200 грн. по 650,00 грн. щомісячно (а с.37-44,46). Таким чином, позивачкою підтверджено понесені нею витрати за надані освітні послуги дочки ОСОБА_3 на загальну суму 5551 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню підлягають 16818,31 грн., а у стягненні суми - 63181, 69 грн. слід відмовити у зв`язку з їх повною недоведеністю та необґрунтованістю. При цьому суд першої інстанції, оцінюючи наполягання позивача на стягненні з відповідача додаткових витрат на придбання речей побутового вжитку, одягу та взуття, вважає, що вказане не може відноситись до розвитку здібностей дитини та підтримання здоров`я, ці витрати не виникли з особливими обставинами, а отже вказані витрати мають охоплюватись спільними витратами батька та матері на дитину, у тому числі аліментами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Встановивши, що ОСОБА_1 несе додаткові витрати на утримання дочки, оскільки дочка має хронічні захворювання і у зв`язку з хворобами потребує додаткових витрат на лікування суд правильно та обґрунтовано констатував, що батько дитини ОСОБА_2 має обов`язок брати участь у додаткових витратах на свою дочку ОСОБА_4 .

Аргументи відповідача, які зводяться до того, що ОСОБА_2 підтримує дочку матеріально, сплачує аліменти, купує для дитини одяг, продукти харчування, ліки, не заслуговують на увагу, оскільки вказані витрати не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також не заслуговує на увагу аргумент відповідача про те, що сторони визначили порядок понесення додаткових витрат на дитину шляхом затвердження мирової угоди ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду від 16.12.2019№ 703/2714/19 (провадження 2/703/1634/19) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною з визначенням способу участі у її вихованні.

Зокрема, посилання на п.п.6 і 9 вказаної мирової угоди, які регламентують поведінку батьків у разі хвороби дитини і передбачення особистої відповідальності за забезпечення дитини всім необхідним у той час, коли дитина знаходиться з одним із батьків, ніяким чином не знімає обов`язку другого з батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що передбачено статтею 185 СК України.

Посилання сторони відповідача на те, що суд недотримався законодавчо визначеної рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, з чого слідує, що витрати на утримання дитини, у тому числі і додаткові, повинні нести батько та мати спільно, порівну, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Вирішуючи питання розподілу витрат на утримання дитини між батьками слід також враховувати особисту участь, залучення і прикладенні зусилля того з батьків, з яким перебуває дитина, і який особисто несе тягар подолання особливих обставин, викликаних хворобою, тощо.

Враховуючи, що в даній справі тягар особливих обставин, пов`язаних з хворобою дочки несе позивачка, оскільки дитина проживає з нею, тоді як відповідач бере в цьому участь лише матеріально, відсутні підстави стверджувати, що витрачена на лікування і освіту дитини сума коштів повинна ділитись між сторонами порівну.

Колегія суддів апеляційного суду, аналізуючи підстави і обґрунтування апеляційної скарги позивачки, перевірила доведеність фактів, викладених у позовній заяві, і дійшла наступного висновку.

У постанові від 06.06.2018 (справа №753/19306/16-ц) Верховний Суд зазначив, що відповідно до змісту ст. 185 СК, участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У постанові від 04.12.2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивачка в обґрунтування вимог позовної заяви додала виписки із медичної картки дочки ОСОБА_3 , консультаційні висновки спеціалістів із зазначенням діагнозів, зокрема: астма з переважанням алергічного компоненту, міопічний астегматизм правого ока, гіперметропічний астигматизм лівого ока, що потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, та у яких призначено лікування певними медичними препаратами, лабораторні обстеження та окуляри постійно (а.с. 7-20).

Достовірними доказами підтверджується, що позивачка понесла витрати на придбання призначених дочці ОСОБА_3 медичних препаратів (ліків), проведення лабораторних досліджень (молекулярний аналіз на алергени), придбання окулярів, на загальну суму - 11267.31 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами, із зазначенням цільового платежу на придбання ліків та узгоджується призначенням медичного фахівця (а.с. 21-24, 54).

Крім того, позивачкою ОСОБА_1 19.12.2022 були перераховані кошти за дитячий садок у сумі 351,00 грн., а у подальшому за підготовчі курси до першого класу НВК № 34 (додаткові освітні послуги), що підтверджується засвідченими платіжними інструкціями на загальну суму 5200 грн. по 650,00 грн. щомісячно (а с.37-44,46). Тобто, позивачкою підтверджено понесені нею витрати за надані освітні послуги дочки ОСОБА_3 на загальну суму 5551 грн.

Надані позивачкою інші платіжні документи не містять достовірної інформації про призначення даних витрат саме на утримання і лікування дочки ОСОБА_4 .

Отже, доведеною достовірними і належними доказами сумою додаткових витрат позивачки на дочку є - 16818,31 грн.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до додаткових витрат, які підлягають стягненню з другого з батьків, відносяться лише витрати, які виникли за особливих обставин, що передбачені ст. 185 СК України, тому витрати побутового вжитку, на придбання речей, одягу та взуття, та такі, що не пов`язані з розвитком здібностей дитини та підтримання здоров`я, мають охоплюватись спільними витратами батька та матері на дитину, у тому числі аліментами.

З огляду на вказане, суд першої інстанції позов задовольнив частково обґрунтовано.

Отже, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сухомудренка Богдана Володимировича, залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.12.2025.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич