Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Роїк Д.Я.

за участю секретаря судового засідання Каліної П.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Споживчого Товариства «Будова Парк» про розірвання Договору асоційованого членства в споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків в розмірі сплаченої частки пайового внеску,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить суд розірвати Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим Товариством «Будова Парк» у зв`язку з істотними порушеннями, стягнути з Споживчого Товариства «Будова Парк» на користь ОСОБА_1 понесені збитки в розмірі сплаченої частки пайового внеску в еквіваленті 36254,82 доларів США (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) доларів США 82 центів, що дорівнює в національній валюті 1 506 387 (один мільйон п`ятсот шість тисяч триста вісімдесят сім) гривень 77 копійок та понесені позивачем судові витрати.

Засобами поштового зв`язку від представника Споживчого товариства «Будова Парк» - адвоката Новак Л.А. надійшов Відзив на позовну заяву, за яким відповідач визнав позов частково, а саме в частині розірвання Договору асоційованого членства у споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року та стягнення зі Споживчого товариства «Будова Парк» сплачених грошових коштів у розмірі 990310,00 грн., в решті позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою суду від 31.10.2024 по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання .

Ухвалою суду від 22.01.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явились, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ягничук О.В. надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю із зазначених в позові підстав та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Споживчого товариства «Будова Парк» у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилав.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Споживче товариство «Будова Парк» мало намір забезпечити фінансування будівництва житлового комплексу «М Парк» забудовником Колективне Підприємство «Будова» на земельній ділянці, належній на праві оренди ТОВ «Михайлівський маєток» в м. Одесі за адресою: площа Михайлівська, 16. Проект складався з двох 16-ти поверхових будинків.

Рішенням Одеської міської ради №2109-VII від 26.04.2017 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий №:18:010:0007), площею 0,5179 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової і громадської забудови) за адресою АДРЕСА_1 , присвоєно вказаній земельній ділянці адресу, а також надано ТОВ «Михайлівський маєток» вказану земельну ділянку в оренду на 5 років для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоквартирних житлових будинків із підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та Споживче Товариство «Будова Парк» уклали Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року (далі Договір).

Згідно до Додатку №1 до Договору, пайовикові після здачі будинку в експлуатацію передається товариством однокімнатна квартира загальною площею 43,5 кв.м. під будівельним номером АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 1.2. Договору, пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки з метою забезпечення товариством фінансування будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а товариство зобов`язується забезпечити фінансування будівництва будинку і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовикові об`єкт (приміщення з певною площею та характеристиками) за умови виконання пайовиком зобов`язань за цим договором.

Внесення частки пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок товариства та/або внесення готівкових коштів в касу товариства в національній валюті України в порядку, визначеному Додатком №2 до цього Договору (пункт 2.2. договору).

Згідно до пункту 7.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до пункту 3.1.5. пайовик має право вимагати від товариства розірвання даного Договору в разі невиконання товариством своїх зобов`язань, згідно з п.4.2.1. цього Договору і повернення фактично внесеної частки на момент розірвання даного Договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання цього Договору.

Згідно до пункту 4.2. товариство зобов`язано:

Забезпечити будівництво будинку в строк 4 квартал 2023 року (п.4.2.1. договору)

Сумлінно виконувати Договір щодо пайовика (п.4.2.6. договору)

У разі дострокового розірвання Договору з причин, пов`язаних з невиконанням товариством пункту 4.2.1. (щодо забезпечення будівництва будинку в строк 4 квартал 2023 року) - повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього договору (абз. 2 п.4.2.7. договору)

Пунктом 5.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, а у випадках, не передбачених договором, відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 3.2.7. Договору передбачено, що в ході будівництва будинку у зв`язку з технологічною необхідністю та іншими обставинами, що обумовлюють затримку будівництва будинку, товариство має право переносити строк закінчення будівництва будинку, але не більше ніж на 6 (шість) місяців.

Згідно до пункту 5.2. Договору у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п.4.2.1. цього Договору з боку товариства більш ніж на 180 днів, з урахуванням п.3.2.7. Договору, товариство на письмову вимогу пайовика виплачує пайовикові штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, починаючи з 181 дня прострочення виконання. У випадку розірвання Договору за ініціативою пайовика, якщо товариство прострочило виконання п.4.2.1. цього Договору, товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена на момент розірвання цього Договору на протязі 20-ти банківських днів з моменту розірвання Договору на рахунок пайовика, вказаний в даному Договорі або іншим узгодженим сторонами способом або на депозитний рахунок нотаріуса.

На виконання своїх зобов`язань за Договором №1/49 від 26.08.2021 року ОСОБА_1 сплатив на користь Споживчого Товариства «Будова Парк»:

до квитанції до прибуткового касового ордера №1404 від 25.06.2021 року 49990,00 грн. 1814,52 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1426 від 01.07.2021 року 49990,00 грн. 1825,78 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1436 від 02.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1452 від 05.07.2021 року 49990,00 грн. 1822,46 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1464 від 06.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1485 від 07.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1498 від 08.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1509 від 09.07.2021 року 49990,00 грн. 1826,45 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1516 від 12.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1534 від 13.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1547 від 14.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1558 від 15.07.2021 року 49990,00 грн. 1827,79 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1570 від 16.07.2021 року 49990,00 грн. 1830,46 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1580 від 19.07.2021 року 49990,00 грн. 1832,49 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1589 від 20.07.2021 року 49990,00 грн. 1833,15 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1602 від 21.07.2021 року 49990,00 грн. 1832,49 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1610 від 22.07.2021 року 49990,00 грн. 1832,49 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1613 від 23.07.2021 року 49990,00 грн. 1835,17 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1627 від 26.07.2021 року 49990,00 грн. 1841,25 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1630 від 27.07.2021 року 10240,00 грн. 378,56 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1719 від 13.08.2021 року 26830,00 грн. 999,25 доларів США.

до квитанції до прибуткового касового ордера №1885 від 22.09.2021 року 3430,00 грн. 128,03 доларів США.

Розрахунок курсу гривні до долару США зроблено на основі офіційних даних сайту Міністерства фінансів України, який сторони обрали для визначення офіційного курсу при проведенні розрахунків за договором - https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/nbu/curr/usd/.

Встановлено, що в період з червня 2021 року по вересень 2021 року ОСОБА_1 сплатив на користь Споживчого Товариства «Будова Парк» 990310,00 грн., що в еквіваленті сумарно за середнім курсом обміну валюти в комерційних банках в поточних місяцях дорівнює 36 254,82 доларів США.

Споживче Товариство «Будова Парк», отримавши від ОСОБА_1 вищезазначені грошові кошти, свої зобов`язання забезпечити фінансування будівництва будинку не виконало, оскільки будівництво будинку взагалі не було розпочато понад спливу 3х років після підписання Договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.03.2023 року по справі №916/3126/22 визнано незаконним і скасовано рішення Одеської міської ради від 26.04.2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5179 га, за адресою: АДРЕСА_1 та надання її в оренду ТОВ «Михайлівський маєток».

Листом від 29.04.2022 року №04-22/1 ТОВ «Михайлівський маєток» звернулось до Одеської міської ради стосовно поновлення договору оренди землі. Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради в листі від 27.10.2022 року №01-19/1329 зроблено висновок про неможливість поновлення ТОВ «Михайлівський маєток» договору оренди земельної ділянки площею 0,5179 га (кадастровий №:18:010:0007) з видом цільового призначення для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків із підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями.

Наведені обставини дають підстави вважати, що Споживче Товариство «Будова Парк» істотно порушило умови Договору асоційованого членства в споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 у справі №199/3846/19 навів критерії, які необхідно враховувати при оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання.

Істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Споживче Товариство «Будова Парк» не здатне виконати свій обов`язок взагалі, встановлений договором строк остаточно сплинув 01.06.2024 року, неможливо передати пайовикові після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 43,5 кв.м. під будівельним номером АДРЕСА_2 , оскільки будівництво взагалі не відбувалось з червня 2021 року по жовтень 2024 року, що є істотним порушенням умов Договору.

Отже, ОСОБА_1 втратив можливість отримати у власність після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 43,5 кв.м. під будівельним номером АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує, що представником відповідача визнано позовні вимоги в частині розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві за Договором №1/49 від 26.08.2021 року.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір розірваний у зв`язку з істотними порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Суд відхиляє доводи відповідача, що Товариство отримало від позивача 990310,00 грн., внесеної ним частки за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві №1/49 від 26.08.2021 року, і повинно відшкодувати виключно таку суму в гривневому еквіваленті у випадку розірвання Договору - повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена в гривні на момент розірвання цього Договору (п. 2.6., 5.2. Договору), а пайовик обмежений вимагати від Товариства повернення лише фактично внесеної ним частки на момент розірвання Договору (п. 3.1.5. Договору). Наведені пункти договору регулюють правовідносини сторін виключно при розірванні договору за згодою сторін в порядку, передбаченому статтею 651 ЦК України.

В даному випадку Договір асоційованого членства у споживчому товаристві №1/49 від 26.08.2021 року розірваний судом у зв`язку з істотними порушенням договору відповідачем, відповідно, до правовідносин повинні бути застосовані положення ч. 5 ст. 653 ЦК України.

ОСОБА_1 обґрунтовано вважає збитками суму сплачених на користь Споживчого Товариства «Будова Парк» (відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів) грошових коштів в еквіваленті 36 254 доларів США (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) доларів США 82 центи за середнім курсом обміну валюти (41,55 грн. за долар США) в комерційних банках на сторінці https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/archive/2024-10-25/, що дорівнює в національній валюті 1 506 387 (один мільйон п`ятсот шість тисяч триста вісімдесят сім) гривень 77 копійок..

Суд зауважує, що Споживче Товариство «Будова Парк» на зазначені грошові кошти повинно було забезпечувати будівництво будинку і розпоряджатися внесеною пайовиком часткою відповідно до умов Договору і Статуту товариства, проте грошові кошти пайовика в еквіваленті 36 254,82 доларів США фактично витрачені відповідачем не за призначенням, оскільки будівництво будинку взагалі не відбулося.

Крім того, суд зазначає, що у цій справі сторони погодили, що одиницею виміру суми коштів за цим зобов`язанням є долар США (валюта зобов`язання), а валютою платежу сторони у договорі визначили національну валюту - гривню.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Водночас Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання на території України грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Таким чином, належним виконанням зобов`язання, яке виникло між сторонами, є повернення Товариством позивачу грошових коштів у національній валюті, сума яких є еквівалентною 36 254,82 доларів США.

Така позиція суду ґрунтується на положеннях постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року по справі № 500/5194/16, за якою зроблено висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України:

«78. Відсутність у договорі посилання на валюту платежу не спростовує вимог публічного порядку про те, що на території України гривня є єдиним засобом платежу незалежно від валюти зобов`язання, що виникло між фізичними особами резидентами.

79. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення».

Велика Палата Верховного Суду вказала, що за частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У цій справі спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку договірного зобов`язання, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню судом. На момент розгляду справи судом платіж на виконання умов договору відповідач не здійснив.

Стягнення заборгованості за договором у судовому рішенні підтверджує наявність між сторонами невиконаного зобов`язання та обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора в межах процедури виконання судового рішення (виконавчого провадження).

Тому, формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

При цьому, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а тому стягненню підлягає сума, визначена позивачем при подачі позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем сплачено 1211,20 гривень за вимогу немайнового характеру (розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві). Ця позовна вимога визнана відповідачем.

За вимогу майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у сумі 14302,50 грн. Позовні вимоги в цій частині визнано відповідачем на суму 990310,00 грн., відповідно 1 % складає 9903,10 грн в частині визнаних позовних вимог.

Таким чином, загальна сума судового збору у визнаній частині складає 1211,2 грн + 9903,10 грн = 11114,30 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору.

Відповідач частково визнав позовні вимоги при подачі відзиву, тобто до розгляду позову по суті.

У зв`язку з тим, що відповідач визнав позов частково, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 5557,15 гривень (11114,30 грн х 50%), сплаченого при подачі позову, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 5160,78 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись, ст. ст. 13, 141, 142, 263 - 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Споживчого Товариства «Будова Парк» про розірвання Договору асоційованого членства в споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року у зв`язку з істотними порушеннями та відшкодування збитків в розмірі сплаченої частки пайового внеску задовольнити.

Розірвати Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №2/84 від 25.06.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим Товариством «Будова Парк» у зв`язку з істотними порушеннями.

Стягнути з Споживчого Товариства «Будова Парк» (; адреса: м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) понесені збитки в розмірі сплаченої частки пайового внеску в еквіваленті 36 254 доларів США (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) доларів США 82 центи, що дорівнює в національній валюті 1 506 387 (один мільйон п`ятсот шість тисяч триста вісімдесят сім) гривень 77 копійок.

Стягнути з Споживчого Товариства «Будова Парк» (; адреса: м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 5160,78 гривень.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області (, адреса: 65001, м. Одеса, вул. Садова, 1-А) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) 50 відсотків судового збору в розмірі 5557,15 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Я. Роїк