ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1730/25 Справа № 711/2338/25 Категорія: 305020000 Головуючий по 1 інстанції Скляренко В.М. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Карпенко О.І.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Барілов Сергій Анатолійович

відповідач - Черкаський державний технологічний університет

представник відповідача - адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович

особа, що подала апеляційну скаргу: представник Черкаського державного технологічного університету - адвокат Гарбазей Дмитро Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Черкаського державного технологічного університету адвоката Гарбазея Дмитра Олександровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського державного технологічного університету про скасування наказу про відрахування з вищого навчального закладу та поновлення на навчанні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ЧДТУпро скасування наказу про відрахування з вищого навчального закладу та поновлення на навчанні.

В позовній заяві просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ ЧДТУ № 39-с від 03 лютого 2025 року про відрахування з університету ОСОБА_1 , здобувача вищої освіти першого року навчання (закінчення навчання 31 серпня 2028 року) освітньо-наукового рівня денної форми навчання (спеціальність 131 Прикладна механіка освітньо-наукова програма «Лазерні технології та процеси фізико-технічної обробки», навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб);

поновити ОСОБА_1 до складу студентів на навчанні у ЧДТУ;

стягнути з ЧДТУ на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 на підставі Правил прийому до Черкаського державного технологічного університету та рішення приймальної комісії від 03 жовтня 2024 року був зарахований з 03 жовтня 2024 року студентом першого курсу денної форми навчання за освітньо-науковим ступенем «Доктор філософії» за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» освітньою програмою «Лазерні технології та процеси фізико-технічної обробки», про що було видано відповідний наказ № 526-с від 03 жовтня 2024 року.

Згідно Довідки про здобувача освіти за даними ЄДР бази з питань освіти № 577517 від 29 січня 2025 року дата здобуття освіти: 03 жовтня 2024 року 31 серпня 2028 року.

Позивачем з відповідачем були укладені Договір № 064/24-ОМ від 29 серпня 2024 року про навчання у закладі вищої освіти та Договір № 32 від 08 жовтня 2024 року про надання освітніх послуг.

Згідно умов договору № 32, університет взяв на себе зобов`язання надати позивачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти.

ОСОБА_1 не порушував умови договору і виконував навчальний план ЧДТУ.

03 лютого 2024 року Наказом Черкаського державного технологічного університету № 39-с ОСОБА_1 , здобувача освіти першого року навчання з 03 лютого 2025 року відрахували зі складу здобувачів вищої освіти у зв`язку з порушенням вимог до зарахування.

Підставою для видачі вищезазначеного наказу були протокол засідання комісії з перевірки виконання вимог до зарахування вступників № 1 від 03 лютого 2025 року, службова записка голови комісії з перевірки виконання вимог до зарахування вступників № 50-ф від 03 лютого 2025 року.

Вважає, що дії навчального закладу про його відрахування суперечать нормам чинного законодавства, оскільки приймальна комісія здійснює перевірку достовірності даних, поданих вступником для участі у конкурсному відборі за допомогою Єдиної державної електронної бази з питань освіти, організовує прийом заяв та документів, приймає рішення про допуск вступників до участі в конкурсі. Відмова у реєстрації заяви вступника не допускається, крім випадків відсутності документів, передбачених Умовами прийому для реєстрації вступника.

Повноваження на анулювання наказу про зарахування існують виключно під час вступу особи до навчального закладу поки особа не приступила до навчання, тоді як позивача було відраховано після трьох місяців навчання.

Право на відрахування у навчального закладу виникає лише у випадку встановлення умисної протиправної поведінки вступника, що полягала у свідомому поданні ним недостовірних даних про проходження ЗНО. Тобто рішення приймальної комісії про зарахування вступника може бути скасоване у разі виявлення порушень законодавства з боку вступника, а саме: подання недостовірних персональних даних та встановлення його умислу на використання такої недостовірної інформації.

Позивачем при подачі документів для вступу до вищого навчального закладу було подано всі відомості, які відповідали даним, що містилися в Єдиній базі, а подані ним відомості були об`єктом перевірки приймальної комісії ВНЗ, якою жодних порушень виявлено не було. Враховуючи те, що повноваження на ухвалення наказу про відрахування існують виключно під час вступу особи до навчального закладу, а право на відрахування у навчального закладу виникає лише у випадку встановлення умисної протиправної поведінки вступника, що полягала у свідомому поданні ним недостовірних даних про себе, позивач вважає незаконним наказ в.о. ректора ЧДТУ від 03 лютого 2025 року № 39-с, і таким, що підлягає скасуванню. Також зазначено, що відповідачем порушено процедуру відрахування позивача за відсутності погодження з органом студентського самоврядування вищого навчального закладу, що передбачено положеннями статті 40 Закону України «Про вищу освіту».

Виходячи зі змісту Наказу № 39-с від 03 лютого 2025 року, таке погодження відсутнє.

Таким чином, відрахування позивача не у спосіб та не з підстав, встановлених положеннями законодавства, свідчить про порушення принципу правової визначеності та порушує права ОСОБА_1 на отримання вищої освіти.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ЧДТУ від 03 лютого 2025 року №39-с у частині відрахування ОСОБА_1 зі складу здобувачів вищої освіти першого року навчання (закінчення навчання 31 серпня 2028 року) освітньо-наукового рівня денної форми навчання (спеціальність 131 Прикладна механіка, освітньо-наукова програма «Лазерні технології та процеси фізико-технічної обробки», навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб) з 03 лютого 2025 року.

Поновлено ОСОБА_1 на навчанні у ЧДТУ, в якості здобувача вищої освіти першого року навчання (закінчення навчання 31.08.2028) за освітньо-науковим ступенем «доктор філософії» денної форми навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 131 «Прикладна механіка», освітньою програмою «Лазерні технології та процеси фізико-технічної обробки».

Стягнуто з ЧДТУ на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування судових витрат суму коштів в розмірі 1 937,92 грн.

Повернуто ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України у порядку, передбаченому КМУ сплачений судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що Наказом № 910 від 24 червня 2024 року «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році» встановлено заборону на період воєнного стану на зарахування на навчання на денну або дуальну форми здобуття третього рівня освіти за кошти фізичних чи юридичних осіб для вступників, які не відносяться до кола осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Додатково, вказаним Наказом визначено перелік засобів, за допомогою яких підтверджується наявність у вступника права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Позивачем було доведено під час судового розгляду справи, що поданий ним документ про перебування на військовому обліку містить штрих-код, отже ним виконано вимоги закону про мобілізацію щодо оновлення даних у ТЦК і він зареєстрований у реєстрі військовозобов`язаних «Оберіг».

Станом на липень-серпень 2024 року, момент подачі ОСОБА_1 заяви до ЧДТУ, правовий механізм подолання обмежень, передбачених Наказом № 910 для вступників на навчання для здобуття третього рівня освіти був відсутній та не функціонував з причин, що не залежали від волі як позивача так і відповідача, а запроваджені наказом обмеження для вступників суперечать Конституції України, тому суд дійшов висновку про те, що університет правомірно зарахував ОСОБА_1 з 03 жовтня 2024 року студентом 1 курсу денної форми навчання.

Судом також враховано, що Наказ Міністерства освіти і науки України від 24 червня 2024 року № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача освіти» був визнаний Київським окружним адміністративним судом протиправним та нечинним (рішення від 21 травня 2025 року у справі № 230/37685/24).

Наказ № 910 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, не визначав такі дії закладу вищої освіти, у випадку зарахування на навчання на третій рівень вищої освіти її здобувача без виконання абз. 1 п. 1 зазначеного підзаконного нормативно-правового акта, як відрахування здобувача вищої освіти у зв`язку з порушенням вимог до зарахування.

Застосування відповідачем до спірних правовідносин (прийняття наказу про відрахування з 03 лютого 2025 року позивача) положень Наказу № 910 визнано судом таким, що суперечить положенням Конституції України та підтверджує протиправність наказу ЧДТУ від 03 лютого 2025 року № 39-с в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу здобувачів вищої освіти.

В апеляційній скарзі представник ЧДТУ адвокат Гарбазей Д.О. просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2025 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення про задоволення позову не було враховано, що позивач при вступі на навчання для здобуття третього рівня освіти не надав відповідачу документів для підтвердження наявності в нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та не підтвердив, що він відноситься до виключної категорії вступників, що мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Також позивачем не надано доказів, що він не міг виконати вимоги Наказу № 910 шляхом підтвердження відповідного права засобами (Порталу Дія) або шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною державною базою з питань освіти.

Скаржник вважає, що у діях позивача вбачається умисел або необережність спрямована на уникнення виконання заявленої вимоги, встановленої Наказом № 910, що жодним чином не може трактуватися як добросовісна поведінка та вказує, що наказ в частині відрахування ОСОБА_1 є законним і підстав для його скасування немає.

У поясненнях на апеляційну скаргу, що надійшли від представника ОСОБА_1 адвоката Барілова С.А. вказано, що позивач, звернувшись до відповідача із заявою про допуск до участі в конкурсному відборі на навчання подав всі необхідні документи, пройшов успішно конкурсний відбір, уклавши з відповідачем договори про навчання та був визнаний відповідачем таким, що повністю відповідає Правилам прийому до ЧДТУ в 2024 році наслідком чого стало зарахування позивача з 03 жовтня 2024 року студентом 1 курсу денної форми навчання за освітньо-науковим ступенем доктора філософії.

Дії відповідача по відрахуванню ОСОБА_1 з 03 лютого 2025 року свідчать про суперечливу поведінку відповідача, оскільки в основу наказу про відрахування покладено не дії/бездіяльність позивача, а саме дії щодо зарахування, вчинені працівником відповідача, тому в даному випадку відповідач діяв недобросовісно, всупереч своїй попередній поведінці і такі дії здійснені ним не у спосіб та не з підстав, встановлених положеннями законодавства України, що порушує принцип правової визначеності та порушує права ОСОБА_1 на отримання вищої освіти. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та з 20 липня 2005 року має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території м. Черкаси, що підтверджується його паспортом та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 16-17).

Позивач є придатним до проходження військовою служби і з 02 лютого 2017 року приписаний до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 та зареєстрований Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, про що свідчать відомості з копії посвідчення призовника (а.с. 93).

03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 на підставі рішення приймальної комісії був зарахований з 03 жовтня 2024 року студентом першого курсу денної форми навчання за освітньо-науковим ступенем «Доктор філософії» за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» освітньою програмою «Лазерні технології та процеси фізико-технічної обробки», про що було видано відповідний наказ № 526-с від 03 жовтня 2024 року (а.с. 7).

Згідно Довідки про здобувача освіти за даними ЄДР бази з питань освіти № 577517 від 29 січня 2025 року визначено дату початку здобуття освіти (03 жовтня 2024 року) та дату завершення здобуття освіти (31 серпня 2028 року) (а.с. 7 зворотна сторона).

ОСОБА_1 з ЧДТУ були укладені Договір № 064/24-ОМ від 29 серпня 2024 року про навчання у закладі вищої освіти (а.с. 8) та Договір № 32 від 08 жовтня 2024 року (а.с. 9) про надання освітніх послуг, відповідно до яких навчання позивача мало здійснюватись на платній основі.

Позивач не порушував умови договору і виконував навчальний план ЧДТУ, що визнається сторонами, а тому не підлягає доказуванню. При цьому позивачем в повному обсязі оплачена вартість першого року навчання в сумі 45 000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 68 від 27 жовтня 2024 року (а.с. 109) та № 6 від 01 лютого 2025 року (а.с. 108).

Наказом ЧДТУ № 39-с від 03 лютого 2025 року (а.с. 94-95) ОСОБА_1 з 03 лютого 2025р. відраховано зі складу здобувачів вищої освіти у зв`язку з порушенням вимог до зарахування. Підставою для видачі вищезазначеного наказу став протокол засідання комісії з перевірки виконання вимог до зарахування вступників № 1 від 03 лютого 2025 року (а.с. 97-98), службова записка голови комісії з перевірки виконання вимог до зарахування вступників № 50-ф від 03 лютого 2025 року (а.с. 99).

За змістом протоколу засідання комісії з перевірки виконання вимог до зарахування вступників (наказ від 27 січня 2025 року № 23/03-03) №1 від 03 лютого 2025 року вбачається, що вказана комісія визнала встановленим порушення вимог до зарахування в 2024 році вступників для здобуття вищої освіти ступеня доктора філософії на денній формі навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб, зокрема п. 1. ч. 1. наказу МОН України від 24 червня 2024 року № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році» в частині підтвердження права на вступ до ЧДТУ засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія) або шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною державною електронною базою з питань освіти.

Статтею 53 Конституції України визначено, що кожен має право на освіту. Громадяни мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про вищу освіту» кожен має право на вищу освіту. Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти на конкурсній основі, якщо певний ступінь вищої освіти громадянин здобуває вперше за рахунок коштів державного або місцевого бюджету/кошти фізичних або юридичних осіб, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про вищу освіту» підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень; другий (магістерський) рівень; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

Абзацом 1 ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про вищу освіту» визначено, що доктор філософії - це освітній і водночас науковий ступінь, що здобувається на третьому рівні вищої освіти на основі ступеня магістра. Ступінь доктора філософії присуджується разовою спеціалізованою вченою радою закладу вищої освіти або наукової установи за результатами успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньо-наукової програми та публічного захисту дисертації у разовій спеціалізованій вченій раді.

Відповідно до п. а. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про вищу освіту» третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.

На виконання ч. 2 ст. 64 Конституції України, п. 1 ч. 3 ст. 3, абз. 5 ч. 1 ст. 4, п.п. 22, абз. 1 п.п. 23 п. 2 розділ ХV «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про вищу освіту», абз. 2 ч. 3 ст. 57-1 ЗУ «Про освіту», ст. 17 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», абз. 6 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», п. 8 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою КМУ від 16 жовтня 2014 року № 630, 24 червня 2024 року Міністерством освіти та науки України був виданий наказ № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році».

Абзацом 1 п. 1 Наказу № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році» у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто, станом на день прийому заяви, проведення конкурсного відбору, укладання договорів про навчання між закладом вищої освіти та позивачем як вступником, та зарахування ОСОБА_1 на навчання для здобуття третього рівня вищої освіти, було передбачено, що тимчасово до 01 січня 2025 року призупинено прийом заяв, проведення конкурсного відбору, укладання договорів про навчання між закладом вищої освіти та вступником, та зарахування на навчання для здобуття третього (освітньо-наукового, освітньо-творчого) рівня вищої освіти та в асистентуру-стажування на денну або дуальну форми здобуття освіти за кошти фізичних та юридичних осіб (крім вступників з числа осіб, визначених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за умови підтвердження відповідного права засобами Єдиного державного веб порталу електронних послуг (Порталу Дія) або шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною державною електронною базою з питань освіти).

Аналіз змісту положень п. 1 Наказу № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році» свідчить, що відповідним актом встановлено заборону на період дії режиму воєнного стану на зарахування на навчання на денну або дуальну форми здобуття третього рівня освіти за кошти фізичних чи юридичних осіб для вступників, які не відносяться до кола осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Додатково Наказом № 910 визначено перелік засобів, за допомогою яких підтверджується наявність у вступника права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись до відповідача із заявою про допуск до участі в конкурсному відборі на навчання разом із всіма необхідними документами, пройшовши успішно конкурсний відбір, уклавши з відповідачем договори про навчання між закладом вищої освіти та ОСОБА_1 як вступником, був визнаний відповідачем таким, що повністю відповідає Правилам прийому до ЧДТУ у 2024 році, наслідком чого стало зарахування позивача з 03 жовтня 2024 року студентом першого курсу денної форми навчання за освітньо-науковим ступенем «Доктор філософії» за спеціальністю 131 «Прикладна механіка» освітньою програмою «Лазерні технології та процеси фізико-технічної обробки» за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що судом обґрунтовано враховано ту обставину, що поданий позивачем при вступі на навчання документ про перебування на військовому обліку (приписне посвідчення) (а.с. 93) містить штрих-код (VIN-код), який свідчить, що позивач виконав вимоги закону про мобілізацію щодо оновлення даних у ТЦК та зареєстрований у реєстрі військовозобов`язаних «Оберіг».

Сторони у справі підтвердили ту обставину, що станом на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на день прийому заяви, проведення конкурсного відбору, укладання договорів про навчання правовий механізм підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Порталу Дія) або шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною державною електронною базою з питань освіти не функціонував, відповідно будь-хто із осіб, які бажали у 2024 році бути зарахованими на навчання для здобуття третього рівня вищої освіти не могли виконати положення абз. 1 п. 1 Наказу № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році».

Враховуючи вищевстановлену обставину, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Наказ № 910, який за своєю правовою сутністю є нормативно-правовим актом регуляторного характеру, передбачав обмеження права на освіту для військовозобов`язаних осіб та передбачав механізм подолання такого обмеження у спосіб, який не міг бути реалізований станом на момент подання позивачем документів до ЧДТУ для вступу на навчання для здобуття третього рівня освіти.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією.

Конституційний Суд України у рішенні № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватись виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Статтею 151-2 Конституції України визначено, що рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України у сфері освіти» від 08 листопада 2023 року № 3438-ІХ у п.2 розділу ХV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про вищу освіту» підпункт 23 викладено в наступній редакції: «у 2022, 2023, 2024 роках прийом на навчання для здобуття вищої освіти здійснюється в особливому порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, без дотримання вимог цього Закону». Разом з тим, вказаний Закон не встановлює жодних обмежень прав громадян щодо здобуття вищої освіти, в тому числі і здобуття третього рівня вищої освіти, зокрема, у 2024 році.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки внаслідок прийняття незаконного оскаржуваного наказу про його відрахування з навчального закладу було порушено право позивача на освіту. При цьому є також обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що застосування відповідачем до спірних правовідносин положень Наказу № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році» суперечить положенням ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 53, 64 Конституції України та рішенню Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28 серпня 2020 року, яке є обов`язковим до виконання згідно положень ст. 152-1 Конституції України.

Визнання протиправним та скасування наказу ЧДТУ від 03 лютого 2025 року № 39-с в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу здобувачів вищої освіти першого року навчання та поновлення його на навчанні в ЧДТУ є ефективним засобом захисту порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач при вступі на навчання для здобуття третього рівня освіти не надав відповідачу документів для підтвердження наявності в нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та не підтвердив, що він відноситься до виключної категорії вступників, що мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відхиляються колегією суддів, оскільки позивачем при подачі документів для вступу до вищого навчального закладу було подано всі відомості, в тому числі військово-обліковий документ (посвідчення про приписку до призовної дільниці), на якому прикріплений номер (штрих-код (VIN-код)), який підтверджує реєстрацію ОСОБА_1 в додатку «Резерв+» та свідчить, що особа виконала вимоги закону про мобілізацію та оновила дані у ТЦК. Вказані відомості були об`єктом перевірки приймальної комісії вищого навчального закладу, якою жодних порушень виявлено не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях позивача вбачався умисел або необережність спрямована на уникнення виконання вимоги підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, встановленої Наказом № 910 «Про деякі особливості набуття та поновлення статусу здобувача вищої освіти у 2024 році» колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки під час розгляду справи такі доводи не знайшли свого підтвердження. Скаржником не надано суду переконливих доказів про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається умисна протиправна поведінка, яка полягала у свідомому поданні ним недостовірних даних. При цьому, колегія суддів враховує, що підставою для винесення наказу ЧДТУ № 39-с від 03 лютого 2025 року в частині відрахування позивача стали не дії чи бездіяльність позивача (подання недостовірних відомостей вступника), а саме дії працівників відповідача щодо зарахування ОСОБА_1 на навчання, а потім всупереч своїй попередній поведінці дії по його відрахуванню. Така дія відповідача порушує принцип правової визначеності, що є підставою для застосування судом доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), що базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду першої інстанції.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц у цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»). Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України і підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Черкаського державного технологічного університету адвоката Гарбазея Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2025 року.

Судді