Справа № 188/11/25
Провадження № 2/188/1190/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Сахно А.А

справа №188/11/25

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Миколаївська сільська рада Миколаївської територіальної громади Синельниківського району Дніпропетровської області

про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.

Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є матір`ю позивача.

ОСОБА_2 за життя залишила заповіт посвідчений Миколаївською сільською радою Петропавлівськоґо району Дніпропетровської області від 02 серпня 2013 року за реєстровим номером 84 на ім`я ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до Смолової Аліни Олександрівни, приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, за оформленням своїх спадкових прав, була заведена спадкова справа № 50/2024, але замість свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних підстав.

Відповідно до Довідки, виданої Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25 вересня 2024 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Згідно рішення Миколаївської сільської ради № 104 від 26 грудня 1996 року вищевказаний будинок АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 , але власник не звернувся для оформлення документів на право власності.

Враховуючи що позивач не має можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до звіту №1912-24/1 про проведення оцінки вартості майна - садибний (індивідуальний) будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , його вартість складає 164962 грн.

Довідкою КП Павлоградського МБТІ підтверджується, що право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 належним чином не зареєстроване.

Постановою нотаріуса від 13.12.2024 року про відмову у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно .

Відповідно до матеріалів спадкової справ 50/2024 спадкодавець заповідала власні будинок і земельну ділянку позивачу.

Згідно довідки з місця проживання, позивач на момент смерті був зареєстрований разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 18.07.2024 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, заборона відчуження об`єктів нерухомого щодо спадкового майна відсутня.

Крім того, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, позивач прийняв спадщину щодо майна спадкодавиці, на яке є правовстановлюючі документи.

Відповідно до довідки КП Павлоградського міжміського БТІ від 25.09.2024 року, право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано. Дані по реєстрації1 права власності надані станом на 31.12.2012р. Загальна площа будинку 78,2м2 , житлова площа 53,2м2.

Технічні дані квартири надано станом на 25.09.2024р. Згідно рішення Миколаївської сільської ради №104 від 26.12.1996р. вищевказаний будинок АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_2 , але власник не звернувся для оформлення документів на право власності.

Матеріалами справи підтверджується право позивача на спадкування за заповітом нерухомого майна після смерті ОСОБА_2 у виді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало їй на праві приватної власності до її смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.2ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою, чи застереженням.

Згідно ч.2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, позивач спадщину прийняв.

Відповідно до ч.3 ст.1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до вивчених доказів, позивач є спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті матері .

Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у вигляді житлового будинку, але отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно.

Відповідно до Правового висновку викладеному у Постанові КЦС ВС від 03.06.2020 у справі № 160/224/18, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ним на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач просить залишити їх за ним і не стягувати судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1241, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК України , ст.ст. 4, 10, 12, 141, 258, 264- 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за зхаповітом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 рнокпп НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна