УХВАЛА

08 грудня 2025 року м. Кропивницький

справа № 384/412/25

провадження № 22-ц/4809/1978/25

Кропивницький апеляційний суд в складі судді Мурашка С.І. дослідивши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Остащенко Лесі Миколаївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2025 року у справі за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Наталя Юріївна про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, скасування у Спадковому реєстрі запису про скасування заповіту, відновлення дії заповіту,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2025 року заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н. Ю. про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, скасування у Спадковому реєстрі запису про скасування заповіту, відновлення дії заповіту, визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, адвокат Остащенко Л. М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно пункту третього частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, поданої фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року становить 3 028 грн.

За таких обставин, позивачу необхідно сплатити 605 грн 60 коп (3 028*0,2) судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Остащенко О. М. зазначає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», так як є учасником бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення серії НОМЕР_1 .

Суд вважає, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, з огляду на таке.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 285/3858/17 (провадження № 61-34722св18) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час постановлення ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Верховний Суд зазначає, що зазначена пільга щодо сплати судового збору поширюється на учасників бойових дій, які звертаються до суду як позивачі за захистом своїх порушених прав».

Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання прийняття до розгляду справи № 567/79/23 (провадження № 14-93цс24) та наявності/відсутності підстав для відступу від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, від якого вона не відступила у своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, та викладеного у інших постановах Верховного Суду, який обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону № 3551-XII, встановила певні обставини та дійшла такого висновку.

Згідно з відкритими та загальнодоступними даними Офіційного вебпорталу парламенту України, у березні 2020 року у Верховній Раді України зареєстрований проєкт Закону про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України).

До проєкту цього Закону було надано пояснювальну записку та висновки комітетів Верховної Ради України з яких вбачається, що метою цього законопроєкту було усунення суперечності, що буде сприяти приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність до вимог принципів верховенства права та правової визначеності. А саме запропоновано внести зміни до Закону України «Про судовий збір» в частині викладення пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону в такій редакції: «учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у всіх справах незалежно від характеру порушених прав».

Проте Верховна Рада України не прийняла Закон про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України).

Тобто законодавець чітко визначив свою позицію щодо спірного питання.

Отже, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Наведені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду мотиви про те, що сформульований Великою Палатою Верховного Суду висновок обмежує застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI виключно статтями 12 та 22 Закону № 3551-XII, не підтверджують наявності підстав для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, оскільки висновки, сформульовані нею у наведених постановах, навпаки, є конкретними, однозначними і такими, що позбавляють можливості застосувати пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI у справі, що розглядається (про визнання недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди землі).

04 червня 2025 року Велика Палата Верховного Суду, повертаючи справу № 905/1426/23 для розгляду Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, в черговий раз вказала, що за наявності сталої судової практики щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для відступу від попередніх висновків Великої Палати з цього питання.

Суд вважає, що позивач, як учасник бойових дій оскаржує ухвалу Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2025 року, якою було повернуто заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення нікчемності заяви про скасування заповіту, скасування у Спадковому реєстрі запису про скасування заповіту, відновлення дії заповіту, тобто зазначений спір у розумінні вказаних норм закону не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

Отже, за подання касаційної скарги ОСОБА_1 має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Остащенко Лесі Миколаївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2025 року - залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме:

- сплатити судовий збір в сумі 605 грн 60 коп на рахунок:

Отримувач коштівГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37918230
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0011567
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Кропивницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Надати квитанцію про сплату судового збору до Кропивницького апеляційного суду, або надати докази, які підтверджують звільнення від сплати судового збору.

В разі невиконання зазначених вимог в установлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. І. Мурашко