Провадження № 2-о/591/255/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , заінтересована особа Сумський національний аграрний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету», провулок Піщаний, буд. 1 м. Суми, про встановлення юридичного факту,

установив:

17.11.2025 заявниця звернулась до суду із заявою, відповідно до якої просить суд встановити факт належності їй диплому молодшого спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданого Сумським сільськогосподарським технікумом 25 травня 1996 року та додатку до нього.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначає, що вона з метою працевлаштування подала роботодавцю документи для влаштування на роботу, однак у документах є невідповідність деяких даних, а саме щодо її прізвища та по батькові. Так заявниця зазначає, що вона у період з вересня 1993 року по травень 1996 року навчалася в Сумському сільськогосподарському технікумі за спеціальністю «правознавство» за дівочим прізвищем « ОСОБА_2 », однак 22.01.1994 уклала шлюб та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». Після закінчення вказаного закладу у 1996 році заявниця отримала диплом серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_4 ». Як зазначено у заяві, у виданому заявниці дипломі зазначене її дошлюбне прізвище, а також наявна помилка у зазначенні по батькові заявниці - « ОСОБА_5 », замість правильного « ОСОБА_6 ». В зв`язку з неможливістю усунути вказану суперечність у позасудовому порядку заявниця змушена звернутись до суду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.11.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку окремого провадження, судове засідання призначено на 05.12.2025, запропоновано заінтересованій особі подати пояснення щодо заяви.

20.11.2025 від заінтересованої особи надійшла заява за вх. №45532, даний учасник не заперечує проти виправлення технічних недоліків/неточностей, виявлених у зазначеному вище документі, та просить суд розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Заявниця у судове засідання не прибула, у поданій заяві просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи неприбуття у судове засідання учасників справи суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до положень статті 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Положеннями статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини першої вказаної статті).

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданого 04.08.2020 та картки платника податків та прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказане « ОСОБА_1 ».

Даний факт також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0, дипломом спеціаліста серії № НОМЕР_4 Університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство» від 29.11.2005, дипломом магістра серії НОМЕР_5 Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування».

У той же час згідно диплому молодшого спеціаліста за спеціальністю «Правознавство» серії ІТ№009693 від 25.05.1996 вбачається, що він виданій 25.05.1996 на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвище №0 заявниця 22.01.1994 одружилася та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Той факт, що дошлюбне прізвище заявниці було « ОСОБА_2 », підтверджується вказаним вище дипломом, довідкою Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету» №480 від 14.10.2025, студентським квитком, книжкою успішності, які наявні у матеріалах справи.

З метою підтвердження факту видачі диплому молодшого спеціаліста на ім`я заявниці для встановлення юридичного факту та видачі дубліката диплому заявниця зверталася до заінтересованої особи, однак вказане звернення не дало результатів.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці необхідно для подальшого працевлаштування на роботу, однак невідповідність її прізвища та по батькові у дипломі молодшого спеціаліста серії ІТ № 009693 від 25.05.1996 відповідним відомостям у документі, що посвідчує особу, не дає можливості останній можливості підтвердити здобуття відповідного рівня освіти.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того з положень пункту 12 згаданої вище постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що обставини, викладені у заяві, підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , диплому молодшого спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданого Сумським сільськогосподарським технікумом 25 травня 1996 року та додатку до нього.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 247, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , диплому молодшого спеціаліста серії НОМЕР_2 , виданого Сумським сільськогосподарським технікумом 25 травня 1996 року та додатку до нього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Сумський національний аграрний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету», провулок Піщаний, буд. 1 м. Суми, .

Суддя Ю.О. Зеря