02 грудня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Саламон О.Б.
за участю секретаря судового засідання Рябенка В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Мартинюк М.Р. звернулась до суду із позовом до відповідача АТ «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
У відповідності до прохальної частини позовної заяви, позивач просить:
-визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 221 від 19.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай Харою Н.С.;
-стягнути з АТ «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 3 160,26 грн., стягнуті в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, відкритого на підставі виконавчого напису №221 від 19.01.2021;
Вимоги позову обґрунтовано тим, що 18.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису № 221, виданого 19.01.2021. Зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. з порушенням норм діючого законодавства. Також новою редакцією п. 10-2 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», зокрема передбачено заборону відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально. Позивач вказує, що виконавчий напис № 221 від 19.01.2021 вчинений з грубим порушенням, оскільки нотаріус при його вчиненні не перевірив безспірності стягнення грошових коштів, а відтак відсутні підстави вважати, що заборгованість є безспірною. Також в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 було безпідставно стягнуто грошові кошти у розмірі 3 160,26 грн., що підлягають до стягнення з відповідача.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, при цьому разом з позовною заявою стороною позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, повернуте до суду з відміткою про отримання поштового відправлення.
Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку.
Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання пошитого відправлення.
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено наступні правовідносини.
Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.04.2020 по 23.11.2020, при цьому сума заборгованості складає 86 568,84 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 30 120,94 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 3,72 грн., прострочена заборгованість за комісією - 21 767,20 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 33 951,31 грн., строкова заборгованість за комісією - 725,52 грн., строкова заборгованість за процентами - 0,15 грн.
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. 18.02.2021 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Також приватним виконавцем 18.02.2021 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди.
06.08.2025 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Доказів того, що зазначене виконавче провадження завершене матеріали справи не містять.
При вирішенні питання про дотримання приватним нотаріусом Харою Н.С. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 19.01.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 221, суд виходить з наступного.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат ). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України Про нотаріат та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України Про нотаріат ). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.
Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Окрім того, підп. 3.2, 3.5 п. 3 Гл. 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.
При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір, що б давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.
Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Вивчивши наявні докази в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.
Суду не надано доказів на підтвердження належного направлення боржнику заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості та, відповідно, отримання її боржником.
Стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчі написи у встановленому законом порядку.
В матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, а відтак позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірні виконавчі написи, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.
При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні та достатні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, а також те, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача в рахунок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави грошових коштів у розмірі 3 160,26 грн., слід зазначити наступне.
Згідно з листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. №б/н від 25.09.2025 зазначено, що у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 приватним виконавцем стягнуто з ОСОБА_1 та перераховано на рахунок АТ «Перший український міжнародний банк» грошові кошти у загальному розмірі 2 160, 26 грн. Також, з ОСОБА_1 стягнуто 316,02 грн. в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця, 600 грн. - витрат виконавчого провадження
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 ).
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Крім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).
У зв`язку з зазначеним, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.
Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).
При цьому, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Оскільки в процесі розгляду справи, судом встановлено обґрунтованість вимог ОСОБА_1 , та відповідно задоволено позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зокрема у зв`язку з вчиненням виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідченим, а тому грошові кошти, стягнуті при примусовому виконанні виконавчого напису, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки відсутня підстава для такого стягнення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів кошів у розмірі 3 160,26 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.
Керуючисьст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 83, 84, 137, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012р.№296/5, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про захист прав споживачів, - задовольнити.
Стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3 160,26 грн., судовий збір у розмірі 1 816,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» - , м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна - м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41, оф. 215.

Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна - м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2Б, секція 3, прим. 250 А/2.

Повний текст рішення суду складено 04.12.2025.

Суддя Саламон О.Б.