Провадження № 2-о/643/603/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025

08 грудня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Холодногірський відділ ДРАЦС у місті Харкові СХ МРУМЮ про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, якою просить встановити факт народження дітей, на тимчасово окупованій території.

Заява надіслана суду поштовим зв`язком, в одному примірнику та без жодного додатку.

Суд, вивчивши отримані матеріали заяви, дійшов до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається із положень ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Так, як вбачається із тексту заяви, заявниця ОСОБА_1 підтверджує те, що нею не подано іншої аналогічної заяви з цим самим предметом та з таких самих підстав.

Разом із цим, з автоматизованої системи документообігу Салтівського районного суду міста Харкова вбачається, що у провадженні суду перебувають аналогічні заяви, зареєстровані судом 04.12.2025 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Холодногірський відділ ДРАЦС у місті Харкові СХ МРУМЮ про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території, зокрема № 643/21561/25, 643/21563/25, 643/21566/25 та інші.

Частиною 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 5 ст. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Тобто цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Отже, є очевидною маніпуляція заявниці з автоматизованим розподілом справи між суддями, тому заява має бути повернута заявниці відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 44, 185, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Повернути заявниці заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Холодногірський відділ ДРАЦС у місті Харкові СХ МРУМЮ про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова