Провадження № 22-ц/802/1292/25 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії в зв`язку зі смертю пенсіонера, за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року в адміністративній справі № 140/1683/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області було визнано бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру на підставі оновленої довідки про грошове заперечення.

На виконання цього судового рішення відповідачем було проведено перерахунок пенсії в межах зобов`язань, визначених судом. Невиплачений борг пенсіонеру за рішенням суду складає 60 476,15 грн.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вона є дружиною померлого та на день смерті проживала разом з ним. Крім того, з 16.02.2024 їй призначено пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка.

На її звернення до відповідача щодо виплати заборгованості по невиплаченій померлому чоловіку пенсії, отримала відповідь від 16.05.2025 про відмову у виплаті, з порадою звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Ураховуючи наведене, просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на її користь, як члена сім`ї померлого пенсіонера ОСОБА_2 , кошти, що підлягали виплаті та залишилися недоодержані у зв`язку зі смертю, у розмірі 60 476,15 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 60 476,15 грн пенсії, що нарахована та належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не була йому виплачена за життя.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подала.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а рішення суду скасувати з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені до стягнення кошти підлягають стягненню, оскільки належать позивачу в порядку спадкування.

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права та без належного дослідження доказів у справі.

Згідно зі статтями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з положеннями статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. ч. 1, 3 статті 61 цього Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Судом встановлено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нарахувало доплату за період з 01.04.2019 по 30.04.2022 в сумі 60 476,15 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер і зазначені кошти за життя не отримав.

Позивач ОСОБА_1 була членом сім`ї ОСОБА_2 (його дружиною) і проживала разом із ним на день його смерті.

У цьому позові ОСОБА_1 ставить вимогу про стягнення коштів саме як член сім`ї ОСОБА_2 , яка проживала разом із ним на день його смерті.

Разом із тим, необхідною умовою для отримання цих коштів, як члену сім`ї померлого пенсіонера, є необхідність звернення за ними до Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Доказів про звернення до відповідача протягом 6 місяців після смерті ОСОБА_2 позивач не надала ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Згідно з матеріалами справи, позивач звернулася до відповідача 22.04.2025 і на своє звернення отримала відповідь від 16.05.2025 (а.с.5).

У зв`язку із не зверненням позивача за виплатою їй недоотриманої чоловіком, який помер, пенсії протягом 6 місяців після його смерті, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Із наявної у матеріалах справи копії спадкової справи вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 відмовилася від прийняття спадщини на все майно (а.с.40, 66).

Ураховуючи наведене, у позивача відсутні підстави для звернення із цим позовом, оскільки недоотримана пенсія перейшла у склад спадщини, право на яку має лише спадкоємець, який прийняв спадщину.

Ураховуючи наведене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивачем не дотримано вимог процесуального закону щодо підсудності, оскільки вказані суми пенсії в розумінні закону не є належним майном відхиляються апеляційним судом.

Питання захисту прав осіб, які звернулися до суду з позовом про зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити виплату нарахованих сум пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, неодноразово досліджувалося Великою Палатою Верховного Суду.

Сума пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі, кошти, які нараховані на виконання рішення суду, але невиплачені.

Велика Палата Верховного Суду вказувала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Такі висновки містяться у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц , від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, а також у постановах касаційних судів Верховного Суду.

Ураховуючи наведене, судом не допущено норм процесуального права у зв`язку із прийняттям і розглядом цього позову.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді