Справа№751/8330/25
Провадження №2-о/751/193/25
У Х В А Л А

03 листопада 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Яременко І. В.,

розглянувши у порядку прийняття матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_2 .

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку ст. 315 ЦПК України, в якій просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Орловка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка померла у м. Новозибкові Брянської області Російської Федерації. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті матері необхідне для проведення державної реєстрації смерті згідно діючого законодавства та для реалізації права на спадкування та оформлення спадщини.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд доходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Заявник у заяві посилається на положення п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті.

Згідност. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Встановлення факту смерті особи в певний час проводиться тільки у разі неможливості органом РАЦС зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Як роз`яснено в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, залучивши при цьому до участі у справі в якості заінтересованої особи орган РАЦС.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з заявою до суду, заявник не зазначив заінтересовану особу.

При цьому будь-яких доказів звернення до органів РАЦС за вирішенням спірного питання, як і відмови цього органу, до матеріалів заяви про встановлення факту смерті не додано.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час має передувати звернення заявника до органу РАЦС із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦС у реєстрації події смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутності документів, які стверджують подію смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України (лист від 22.04.2021 № 985/0/208-21) не є обов`язковим у здійсненні реєстрації смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях, якими не є м. Новозибків.

Крім цього, заявник ОСОБА_1 вказав, що встановлення факту смерті потрібно, зокрема, для оформлення спадкових прав після смерті матері.

У той же час, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї матері, заявником не зазначено в заяві, чи є у померлої інші спадкоємці, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені у заяві як заінтересовані особи та визначити коло належних заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, зокрема: взаємовідносини із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов`язки; організації та установи, у яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Отже, в залежності від мети встановлення юридичного факту, заявнику слід визначити також установу (заінтересовану особу), в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту смерті в порядку п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та зазначити її місце знаходження, додати копії заяви для вручення заінтересованій особі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Способом усунення недоліків є подання оновленої заяви в редакції, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175, 177, 315, 318 ЦПК України, її копій та доказів відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, визначивши їх коло, уточнивши суб`єктний склад учасників справи, а також для надання доказів відмови відповідного органу РАЦС у реєстрації події смерті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 175, 185, 318 ЦПК України, суддя

Ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків терміном 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

При неусуненні недоліків у встановлений строк, заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Яременко