РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2025 р.

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Савицького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Кулачко Тараса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кулачко Тарас Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 . звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 30.11.2021 року між ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та, останньою отримана грошова сума в розмірі 3 083 795,00грн., які зобов`язувався повернути за таким графіком: до 15.01.2022р. у сумі 73 359,00грн.; до 15.02.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.03.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.04.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.05.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.06.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.07.2022р. у сумі 2 765 906,00грн. Також була між сторонами складена розписка від 30.11.2021 року про отримання відповідачем грошових коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позикодавець ОСОБА_3 помер та позивач є правонаступником, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач в зазначений строк борг повністю не повернув та свої зобов`язання за укладеним договором не виконав в повному обсязі. Відповідач не бажає в добровільному порядку повернути суму отриманого боргу. Тому позивач просить суд задовольнити позов, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики від 30.11.2021 року у сумі 4783,174,48грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 30.11.2021 року між ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та, останньою отримана грошова сума в розмірі 3 083 795,00грн., які зобов`язувався повернути за таким графіком: до 15.01.2022р. у сумі 73 359,00грн.; до 15.02.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.03.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.04.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.05.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.06.2022р. у сумі 48 906,00грн.; до 15.07.2022р. у сумі 2 765 906,00грн.

Відповідно до розписки від 30.11.2021 року між ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3083795,00грн., що надані на підставі договору позик від 30.11.2021р. та зобов`язувався повернути до 15.07.2022р. за графіком відповідно до договору позики та іпотечного договору.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представлена боргова розписка від 30.11.2021 року, яка видана ОСОБА_2 , де посвідчено факт передання позивачем відповідачеві 30.11.2021 року у борг грошові кошти в розмірі 3083795,00грн. на строк до 15.07.2022 року.

Відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконав в повному обсязі і за ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_3 , рахується заборгованість у розмірі 4747502,40грн.грн., доказів іншого у матеріалах справи немає.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики - це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є договір, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми.

Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України.

Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1-2 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону та письмового договору позики, відповідачем не було повернуто борг в обумовлені договорами строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем зобов`язань, або належних доводів щодо спростування обставин викладених позивачем та доведених доказами доданими до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договорами грошової позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних в розмірі 273,33 грн. та інфляційних втрат в розмір 2142,67грн., пеню за за порушення строку повернення позики у розмірі 33 256,08грн., суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними, а тому суд задовольняє позов в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 15140,00грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 533, 610, 615, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 76, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Кулачко Тараса Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики грошових коштів від 30.11.2021 року в загальному розмірі 4 783 174,48 (чотири мільйони сімсот вісімдесят три тисячі сто сімдесят чотири гривні 48 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в сумі 15140,00грн.( п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. І. Кузьміна