Справа № 939/2816/25
РІШЕННЯ

(додаткове)

Іменем України

05 грудня 2025 рокуселище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючого судді Стасенка Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін заяву представника позивачки адвоката Мухи Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21 листопада 2025 року частково задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4461 гривня на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

28 листопада 2025 року до суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Мухи Д.О. про приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат та ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15600 грн, з яких 15000 грн за організацію та участь в Zoom-зустрічі з клієнтом, надання первинних консультацій, оформлення запиту на документи; підготовку та подання позовної заяви, усунення недоліків позовної заяви; вивчення відзиву на позовну заяву, проведення консультацій з клієнтом; підготовку та подання відповіді на відзив та 600 грн на оплату послуг перекладача.

Дослідивши матеріали цивільної справи та додатково надані докази, суд вважає, що заява представника позивачки адвоката Мухи Д.О. про відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 і п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу і пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як убачається з документів, наданих адвокатом на підтвердження розміру судових витрат, позивачка ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору про надання правничої допомоги від 14 серпня 2025 року, додаткової угоди № 2 від 01 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року до договору про надання правової допомоги, рахунку-фактури № 54 від 17 вересня 2025 року понесла судові витрати у загальному розмірі 15600 гривень. При винесенні судового рішення питання щодо розподілу вказаних витрат не вирішувалось.

Однак, з огляду на складність справи, яка розглядалась в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, та виконані адвокатом роботи, ціну позову, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача сума витрат на правничу допомогу в розмірі 15600 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність стягнення таких витрат у розмірі 4600 грн, з яких 4000 грн - вартість послуг адвоката, 600 грн вартість послуг з письмового перекладу документів.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 137, 140, 141, 259, 263-265, 268, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Мухи Дмитра Олександровича задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий суддя Геннадій СТАСЕНКО