Провадження № 2-о/638/347/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду міста Харкова із заявою про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в якій просили суд розірвати шлюб, укладений 26 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Управлінням РАГС міста великі Луки та Великолукського району Псковської області, актовий запис № 187.

Заява мотивована тим, що заявники уклали шлюб 26 квітня 2008 року. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя між сторонами не склалось, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Фактичні шлюбні відносини припинені в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні нашого розлучення. Згода стосовно визначення місця проживання дитини, участі батьків у забезпеченні умов їх життя та вихованні, розміру аліментів досягнута, про що укладено нотаріально посвідчений договір між батьками про проживання дитини та про участь у утриманні дитини від 30 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявники не з`явилися, про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Росії, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уклали шлюб 26 квітня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис № 187. Шлюб зареєстрований Управлінням РАГС міста великі Луки та Великолукського району Псковської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 від 26 квітня 2008 року.

10 липня 2018 року ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України № НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 , виданим Посольством України в Державі Ізраїль 17 липня 2014 року, актовий запис №10.

30 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір між батьками про проживання дитини та про участь у утриманні дитини, посвідченим 30 листопада 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. та зареєстрований в Реєстрі за № 4815, яким визначили місце проживання дитини разом з матір`ю, порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, порядок сплати батьком аліментів на утримання сина.

Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України).

Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, заявники не скористалися передбаченим ч. 4 ст. 109 СК України місячним строком для відкликання заяви, що свідчить про те, що заявники не бажають примиритися, у зв`язку з чим суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Заявники досягли згоди щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, умов їх утримання і виховання кожним із батьків, що підтверджується копією договору від 30 листопада 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Н.О. та зареєстрований в Реєстрі за № 4815.

Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, при цьому розірвання шлюбу не порушує особисті та майнові права дитини.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 109, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, зареєстрований 26 квітня 2008 року в Управлінні РАГС міста великі Луки та Великолукського району Псковської області Російської Федерації, актовий запис № 187.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя І.П. Латка