Справа № 395/1111/24 Провадження № 2/395/19/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Романенко О.В.,

за участю представника позивача Самойленко М.С., представника відповідача Головатюка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки, в якій просить:усунути перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 4,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0553), шляхом повернення вказаної земельної ділянки від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» ().

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що йому належить на праві власності земельна ділянка площею 4,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0553). Право власності на вищевказану земельну ділянку він набув у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 . Підставою виникнення у нього права власності на дану земельну ділянку є державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: РІ № 341870, виданий 07.06.2002 Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯК 453036, виданий 05.11.2012 Новомиргородською райдержадміністрацією, свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: ВМВ095897, видане 24.12.2008 державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори. Земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «ВЕНТУРА» на підставі договору № 133 оренди землі від 01.01.2006 строком на 9 років, укладеним між відповідачем та ОСОБА_2 . У подальшому, згідно з додатковою угодою про зміну і доповнення Договору № 133 від 01 січня 2006 року про оренду земельної ділянки (паю) № НОМЕР_2 та Додатка № 2 до цього Договору, що датована 01.01.2007, договір оренди укладено на 10 років. Таким чином, договір № 133 оренди землі від 01.01.2006, укладений між відповідачем та ОСОБА_2 , діяв до 19.10.2017 року. Позивачу стало відомо з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що договір № 133 оренди землі від 01.01.2006 укладений між відповідачем та ОСОБА_2 , продовжений на строк до 31.12.2041 відповідно до Додаткової угоди № 533/К про зміну і доповнення до Договору № 133 від 01.01.2006 про оренду земельної ділянки (паю) № НОМЕР_3 . Представник позивача неодноразово звертався до ТОВ «ВЕНТУРА», з проханням надати копію додаткової угоди до договору № 133 оренди землі від 01.01.2006, на підставі якої земельна ділянка площею 4.76 га, кадастровий номер 352388600:02:000:0553, власником якої є ОСОБА_1 , перебуває в оренді у ТОВ «ВЕНТУРА». Окрім цього, позивач також просив у відповідача надати і оригінал вищезазначеної Додаткової угоди. Однак, жодної відповіді від ТОВ «ВЕНТУРА» так і не надійшло. Позивач вважає, що вищезазначена Додаткова угода не була укладеною, тому звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення, а тому просить задовольнити позов.

24.09.2024 року до суду від представника відповідача ТОВ «ВЕНТУРА» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що заперечує проти позову та в обґрунтування своєї позиції зауважив, що додаткова угода була підписана ОСОБА_2 , доказів, які заперечують цей факт сторона позивача не надала. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

08.10.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в яких остання вказала, що не погоджується з позицією та доводами відповідача, та зазначає, що пояснення, міркування та аргументи ТОВ «ВЕНТУРА» є надуманими, безпідставними і необґрунтованими, а відтак не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на нормах закону та не відповідають дійсності, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представниквідповідача ТОВ «ВЕНТУРА» в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників та безпосередньо дослідивши докази в справі, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов за такими обставинами.

Згідно ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розрядження землею.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами 1 та 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ч. 1 ст.4 ЗУ «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

За положенням ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку уволодіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, лише власник земельної ділянки або уповноважена ним на те особа може виступати орендодавцем за договором.

У відповідності до положень частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і фізичною особою, юридичною особою.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 4,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0553), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 грудня 2008 року, зареєстровано в реєстрі № 3178.

Право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0553, ОСОБА_1 набув у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 19 від 26 вересня 2007 року вчинений виконкомом Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Підставою виникнення у ОСОБА_1 права власності на вищевказану Земельну ділянку є державний акт на право приватної власності на землю, серія РІ № 341870, виданий 07.06.2002 Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯК 453036, виданий 05.11.2012 Новомиргородською райдержадміністрацією, свідоцтво про право на спадщину, серія ВМВ 095897, видане 24.12.2008 державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори.

Земельна ділянка перебувала в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА» на підставі договору № 133 оренди землі від 01.01.2006 строком на 9 років, укладеним між ТОВ «Вентура» та ОСОБА_2 , який було зареєстровано у Новомиргородському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2006 за № 91, що підтверджується копією даного договору та копією акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 01.01.2006 року.

У подальшому, згідно з додатковою угодою про зміну і доповнення Договору № 133 від 01 січня 2006 року про оренду земельної ділянки (паю) № НОМЕР_2 та Додатка № 2 до цього Договору, що датована 01.01.2007 року, договір оренди укладено на 10 років, що підтверджується копією даної додаткової угоди, яка була зареєстрована у Новомиргородському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «ЦДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2007 за № 30.

Тобто, договір № 133 оренди землі від 01.01.2006, укладений між ТОВ «Вентура» та ОСОБА_2 , діяв до 19.10.2017 року.

З отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 361093470 від 08.01.2024 року, договір № 133 оренди землі від 01.01.2006 року укладений між ТОВ «Вентура» та ОСОБА_2 , продовжений на строк до 31.12.2041 року відповідно до Додаткової угоди № 533/К.

Додаткова угода підписана не ОСОБА_2 , а як це вказано в Додатковій угоді №553/К про зміну і доповнення до договору №133 від 01 січня 2006 року - особою ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність підпису орендодавця ОСОБА_2 та підписання Додаткової угоди іншою особою.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а реєстрація права оренди за Додатковою угодою відбулася 17.10.2017 року, тобто більше, ніж через 10 років після смерті ОСОБА_2 .

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено істотні умови договору оренди землі, в тому числі обов`язковою умовою є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умов

Разом з тим, як вбачається зі змісту Додаткової угоди в ній відсутня дата її укладення, що не дає можливості встановити, коли саме було її укладено те, що її було укладено саме ОСОБА_2 за його життя.

У момент реєстрації права оренди за Додатковою угодою земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_1 , про що достеменно було відомо ТОВ «Вентура», так як до 01.01.2017 року ОСОБА_1 , як законний власник, отримував орендну плату відповідно до чинного на той час договору № 133 оренди землі від 01.01.2006 року та додаткової угоди про зміну і доповнення Договору № 133 від 01 січня 2006 року про оренду земельної ділянки (паю) № НОМЕР_2 та Додатка № 2 до цього Договору, що датована 01.01.2007 року.

Таким чином, ТОВ «Вентура», більше ніж 10 років не реєструвало Додаткову угоду, а потім, через 10 років, коли земельна ділянка перебувала у власності ОСОБА_1 , було здійснено державну реєстрацію права оренди.

Окрім цього, ч. 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому державна реєстрація права оренди за Додатковою угодою відбулася 17.10.2017 року за відсутності цивільної правоздатності у ОСОБА_2 , тому не могло виникнути жодних прав та обов`язків за Додатковою угодою, у зв`язку з його смертю.

У відповідності до висновку експерта №1180 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №395/1111/24 від 01.04.2025 року підпис від імені ОСОБА_2 на другому аркуші Додаткової угоди №552/К про зміну і доповнення до договору №21К від 01 січня 2007 року в графі «Орендодавець» у рядку «______ Буханець Т.Ф.» - виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до письмових пояснень до висновку експерта №1180 за матеріалами цивільної справи № 395/1111/24 відредагована редакція висновку №1180 від 01.04.2025 року (з усунутими помилками) абз. 9 арк. 8 вважати правильним «підпис від імені ОСОБА_2 на другому аркуші Додаткової угоди №553/К про зміну і доповнення до договору №133 від 01 січня 2006 року в графі «Орендодавець» у рядку «______ Буханець Т.Ф.».

В судовому засіданні встановлено, що оскільки орендодавець, ОСОБА_2 , не підписував Додаткової угоди №553/К про зміну і доповнення до договору №133 від 01 січня 2006, то сторони не досягли згоди з усіх істотних умов цих договорів, та вони є неукладеними, тобто є такими, що не відбулися, а, наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладений), не може бути визнано недійсним, він є неукладеним.

Неукладений договір оренди не підлягає державній реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Застосований судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

У пунктах 71, 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вона вже викладала подібні за змістом висновки у своїй постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). У пункті 7.27 цієї постанови зазначено: «Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок».

Згідно ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Таким чином, похідна вимога позивача про повернення їй земельних ділянок є законними та обгрунтованими, а тому підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмежною відповідальністю «ВЕНТУРА» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 4,76 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0553), шляхом повернення вказаної земельної ділянки від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вентура» ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРА» на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 04 грудня 2025 року.