08.12.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Чайковською Руженою Анатоліївною, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів,
І. Короткий зміст позовних вимог
Адвокат Чайковська Р.А. позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2015 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 700,00 грн доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.05.2019 змінено розмір аліментів на утримання доньки та ухвалено стягувати з відповідача аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно.

На підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2024 змінено розмір аліментів на утримання доньки та ухвалено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно.

Представник позивача посилається на те, що аліменти на утримання доньки сплачувались відповідачем не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Станом на 01.09.2025 згідно з довідкою державного виконавця борг зі сплати аліментів становив 22964,25 грн.

Заборгованість зі сплати аліментів виникла за період з січня 2025 по серпень 2025, згідно з проведеним розрахунком пеня нарахована в розмірі 24801,81 грн, проте на підставі ст. 196 СК України представник ОСОБА_4 просить стягнути на користь ОСОБА_1 неустойку в розмірі 100 % заборгованості по аліментах в сумі 22964,25 грн.

ІІ. Процедура і позиції сторін

Відповідно до ухвали суду від 10.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви і доданих до неї документів отримані відповідачем 11.11.2025, про що свідчить його особистий підпис в поштовому повідомленні про отримання процесуальних документів (а.с. 40).

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Заяви по суті справи до суду також не надходили, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження (а.с. 14)

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2017 розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 11-12).

Прізвище позивача з ОСОБА_6 на змінено на ОСОБА_7 у зв`язку з одруження (а.с. 13).

Зі змісту рішення Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2024 вбачається, що розмір аліментів, які стягнуті за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2015 змінено та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до виповнення ОСОБА_9 повноліття (а.с. 18-20).

Згідно з розрахунком державного виконавця заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №77147300 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки утворилась за період з січня 2025 по серпень 2025 і станом на 01.09.2025 становить 22964,25 грн (а.с. 21).

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду

Частиною 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В статті180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Нормами ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

В постановах Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 та від 10.01.2024 у справі №359/240/21сформульований правовий висновок, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, який є обов`язковим для врахування судами відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статей 12,81 ЦПК України).

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін.

Відповідач копію позовної заяви з додатками отримав особисто, відзив на позовну заяву не подав, не заперечував, що має заборгованість зі сплати аліментів, не оспорював її розмір, не навів аргументи та докази на їх підтвердження, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, що є його процесуальним обов`язком.

Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 у відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, яка становить 22964,25 грн (а.с. 21).

До позовної заяви позивачем долучений розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини (а.с. 22), яка нарахована за період з 01.01.2025 по 01.09.2025, який здійснений на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, за формулою: заборгованість по аліментах, яка виникла в поточному місяці, Х на 1% (розмір пені) Х на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення зі сплати аліментів до 01.09.2025). Щомісячний платіж по аліментах, який не був сплачений в поточному місяці, який перетворився в заборгованість і на який нарахована пеня, відповідає сумам, які наведені державним виконавцем в розрахунку заборгованості по аліментах, у відповідній графі, в якій зазначається борг по аліментах в поточному місяці, що суд визнає правильним. Загальний розмір пені обчислений шляхом додавання нарахованої неустойки за кожен місяць, за який виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Таким чином, згідно з наданим позивачкою розрахунком пеня у зв`язку з несплатою аліментів нарахована за період з 01.01.2025 по 01.09.2025 в розмірі 24801,81 грн, перевіривши який суд визнає його правильним, таким, що відповідає матеріалам та обставинам справи.

Беручи до уваги те, що розмір нарахованої пені перевищує суму самої заборгованості, позивачка на підставі норм ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути неустойку, яка нарахована на борг, який утворився станом на 01.09.2025 року, в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості, в розмірі 22964,25 грн, а тому суд не наводить в рішенні відповідні розрахунки пені в повному обсязі, що є недоцільним у зв`язку з тим, що розмір пені обмежується розміром заборгованості.

За правилами ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Разом з тим, підстав для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів судом не встановлено, оскільки відповідач про наявність таких обставин не заявляв, доказів на їх підтвердження не надавав.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, беручи до уваги те, що відповідач допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, а відтак на підставі положень ст. 196 Сімейного кодексу України суд дійшов переконливого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів, яка утворилась станом на 01.09.2025, в розмірі 22964,25 грн, який обмежується розміром заборгованості.

V. Розподіл судових витрат

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, який є мінімальним, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення пені по аліментах позивачка звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утворилась станом на 01.09.2025 в розмірі 22964 гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Чайковська Ружена Анатоліївна, робоча адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька