УХВАЛА

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 127/37195/23

провадження № 61-11126ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 6 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням і земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду

від 6 серпня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження постанови Вінницького апеляційного суду

від 6 серпня 2025 року заявники вказують неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року

у справі N? 523/9076/16-ц, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16,

у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 758/10170/20,

від 26 червня 2019 року у справі № 205/1649/16, від 9 лютого 2022 року

у справі N? 753/20634/17, від 23 травня 2022 року у справі N? 127/16444/19,

від 16 жовтня 2020 року у справі N? 910/12787/17, від 15 березня 2023 року

у справі N? 753/8671/21, від 18 вересня 2023 року у справа N? 582/18/21, від 17 березня 2021 року у справі N? 360/1742/18, від 21 грудня 2020 року у справі N? 465/1520/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

У касаційній скарзі заявники заявляють клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

В обґрунтування вказують, що у зв`язку з набранням законної сили рішення суду у цій справі позивач ініціює його виконання, відтак заявники будуть зобов`язані сплатити судові та виконавчі витрати, тому у випадку зупинення дії постанови Вінницького апеляційного суду від 6 серпня 2025 року їх права не будуть порушені.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірного утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб,

які брали участь у справі.

Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2025 року позов задоволено частково.

Усунено ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні домоволодінням на АДРЕСА_1 та земельними ділянками з кадастровими номерами :02:007:0054, :02:007:0055 шляхом вселення до зазначеного будинковолодіння.

У іншій частині позову відмовлено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

судовий збір у розмірі 1 074 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 6 серпня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня

2025 року в частині відмовлених позовних вимог та розподілу судових витрат і ухвалено нове рішення, яким позов у відповідній частині задоволено частково.

Усунено ОСОБА_3 перешкоди у користуванні домоволодінням на

АДРЕСА_1 та земельними ділянками з кадастровими номерами :02:007:0054, :02:007:0055 шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із домоволодіння та звільнення ними земельних ділянок.

У іншій частині позову відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3757,60 грн.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити дію судового рішення, якщо воно підлягає примусовому виконанню.

Ураховуючи зміст оскаржуваної постанови, про зупинення дії якої просять заявники, касаційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні такого клопотання, оскільки постанова Вінницького апеляційного суду від 6 серпня 2025 року в частині задоволених позовних вимог (про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідачів із домоволодіння та звільнення ними земельних ділянок), а також в частині відшкодування судового збору підлягає примусовому виконанню, тому підстав для зупинення її дії немає. Доказів звернення до виконання вказаного судового рішення заявниками не надано.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 6 серпня 2025 року.

Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області матеріали цивільної справи № 127/37195/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні домоволодінням і земельними ділянками.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Вінницького апеляційного суду

від 6 серпня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська