Справа № 727/3618/25
Провадження № 2/175/1818/25
"02" грудня 2025 р. с-ще Слобожанське
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Зубченка Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування,
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 07.10.2023 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1,1 "вузька суцільна лінія" в результаті чого своїми діями створив аварійну обстановку, а саме змусив різко змінити швидкість та напрямок руху транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого даний транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України та вимоги ч. 5 ст. 122 КУпАП. Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.12.2023 року у справі № 723/5462/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст.122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №215937812). 03.11.2023 року ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. Загальний розмір витрат МТСБУ склав: 109 946 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 05 коп. 28.02.2024 року МТСБУ здійснило виплату потерпілому у розмірі 106 253 грн 49 коп. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу відшкодування у розмірі 109 946 грн. 05 коп.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.05.2025 року справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.
Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25.06.2025 року справу передано в провадження судді Журавель Т.С.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця реєстрації. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
07.10.2023 року о 13 год. 21 хв. ОСОБА_1 у с. Заволока по вул. Сторожинецькій, 4б, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1,1 "вузька суцільна лінія" в результаті чого своїми діями створив аварійну обстановку, а саме змусив різко змінити швидкість та напрямок руху транспортного засобу марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по своїй смузі, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого даний транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України та вимоги ч. 5 ст.122 КУпАП.
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.12.2023 року у справі № 723/5462/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст.122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу.
На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не мав полісу внутрішнього страхування. Про це свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована ОСОБА_1 потерпілій особі.
Транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , на час ДТП був застрахований за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № 215937812.
27.12.2023 року, власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з заявою про виплату відшкодування.
Відповідно до платіжної інструкції №847293 від 28.02.2024 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_3 у сумі 106 253 грн 49 коп.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди).
Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Згідно підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно ст. 38 Закону України «Про страхування», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Також положеннями ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили. При цьому на момент завдання шкоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована. Таким чином, МТСБУ, виплативши страхове відшкодування потерпілому, набуло право вимоги до відповідача в порядку регресу.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що заподіяна матеріальна шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачем, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.
Керуючись ст. ст. 19, 27, 89, 265, 280-289, 354, 355 ЦПК України,-
Позовну заяву Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель