Справа № 167/1372/25
Номер провадження 4-с/167/3/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Сіліч І. І., вивчивши скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо скасування арешту з майна,

встановив:

05 грудня 2025 року представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо скасування арешту з майна.

Зі змісту скарги вбачається, що 31 липня 2012 року суб`єктом оскарження було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при примусовому виконанні, зокрема, виконавчого листа, виданого Рожищенським районним судом Волинської області 17 травня 2012 року по справі № 2/0314/200 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 5403,75 дол. США. На даний час арешт залишається не скасованим, не зважаючи на те обставину, що заборгованість перед кредитором повністю погашена. В зв`язку з цим, просить суд визнати неправомірною бездіяльність та зобов`язати уповноважених осіб Рожищенського відділу ДВС скасувати арешт із квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений постановою головного державного виконавця від 31 липня 2012 року в межах виконавчого провадження №33664950.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 липня 2012 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції Кисілем Д. В. накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 211120751, сформованої 02 червня 2020 року встановлено, що 31 липня 2012 року реєстратором Волинської філії державного підприємства «Інформаційний центр Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження накладено арешт на все нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_1 .

Згідно відповіді в.о. начальника Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області Н. Поліщук від 10 грудня 2021 року за №29327/18.11-28 наданої на письмову заяву ОСОБА_1 щодо зняття арешту встановлено, що зняти арешт в межах ВП №33664950 про арешт майна від 31 липня 2012 року не є можливим, оскільки старшим державним виконавцем відділу Пастушаком В. П. 26 березня 2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, з наданої відповіді вбачається, що ОСОБА_1 звертався у виконавчу службу із заявою про зняття арешту майна 01 листопада 2021 року, однак отримав відмову.

Крім того, в скарзі вказано, що ОСОБА_1 в лютому 2023 року звертався із запитами до Рожищенського відділу ДВС щодо надання інформації про те, на якій стадії перебуває виконавче провадження №33664950 про арешт майна, на що отримував аналогічні відповіді, однак вирішив направити запит та скаргу в суд повторно, у зв`язку зі зміною судової практики.

Таким чином, ОСОБА_1 було відомо про порушення його прав та свобод ще з 2021 року, проте вищевказана скарга представником скаржника була подана до суду 08 грудня 2025 року, тобто з порушенням строку звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, всупереч положенню ч. 1 ст. 127 ЦПК України, клопотання, стосовно поновлення пропущених строків для подання скарги, заявником до скарги не додано.

За змістом ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Частиною 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи те, що скаржником при зверненні до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК десятиденний строк, а клопотання про його поновлення до скарги не додано, суд дійшов висновку про залишення скарги ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 без розгляду.

Проте, залишення скарги без розгляду не перешкоджає зверненню до суду зі скаргою за умови подання клопотання про поновлення пропущеного строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 127, 260, 447, 449 ЦПК України, суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Рожищенського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо скасування арешту з майна - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного судового рішення 08 грудня 2025 року.

СУДДЯ: І. І. Сіліч