Справа № 211/9210/25
Провадження № 2-др/211/37/25
04 грудня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Медведєвої А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Міський тролейбус», третя особа: Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Комунального підприємства «Міський тролейбус», про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
у провадженні судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М. перебувала цивільна справа позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Міський тролейбус», третя особа: Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Комунального підприємства «Міський тролейбус», про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 05 листопада 2025 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.
10 листопада 2025 року представником позивача Мотузом Олександром Володимировичем скеровано суду через систему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яка отримана судом 11 листопада 2025 року, в якій представник позивача просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.
У судове засідання сторони у справі не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.
13 листопада 2025 року представником позивача Мотузом Олександром Володимировичем скеровано суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі, яка отримана судом 14 листопада 2025 року, в якій представник позивача просить розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та його представника за наявними в справі матеріалами.
19 листопада 2025 року Комунальним підприємством «Міський тролейбус», в особі директора Приходька Олександра Яковича, скеровано суду через систему «Електронний суд» заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, яка отримана судом 20 листопада 2025 року, в якій представник позивача просить: 1. Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Мотуза Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №211/9210/25 в частині стягнення з КП «Міський тролейбус» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.; 2. У разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на правничу допомогу: 2.1. Виключити із складу витрат, що підлягають розподілу, вартість послуг, які стосуються періоду до укладення договору про надання правничої допомоги від 18.07.2025 (зокрема, адвокатські запити від 11.03.2025 та 25.03.2025); 2.2. Відмовити у відшкодуванні суми перевищення витрат над попереднім (орієнтовним) розрахунком, а саме 3 500,00 грн. на підставі ч. 4 ст. 141 ЦПК України; 2.3. Зменшити загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, що можуть бути покладені на КП «Міський тролейбус», до розумної та співмірної суми, визначеної судом з урахуванням: часткового задоволення позову; спрощеного характеру провадження без виклику сторін; характеру й обсягу наданих послуг; включення до акту робіт, виконаних до укладення договору; критеріїв реальності, необхідності та розумності витрат, визначених ст. 137, ст. 141 ЦПК України та судовою практикою.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05 листопада 2025 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухваленом рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобов`язано Комунальне підприємство «Міський тролейбус» розробити графік змінності на 2025 рік та на 2026 рік для водія тролейбуса служби експлуатації депо № 2 Голобородько Тетяни Миколаївни, в якому зазначити тривалість зміни у годинах та хвилинах, початок та закінчення зміни, початок та кінець перерви на обід, кількість робочих та вихідних днів в кожному місяці, норму годин, яку потрібно відпрацювати кожного місяця, та подати його на затвердження до Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Комунального підприємства «Міський тролейбус». В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства «Міський тролейбус» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на сплату судовий збір 968 гривень 96 копійок.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в даному випадку за правилами спрощеного позовного провадження.
Розглядаючи вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн., суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання щодо ухвалення додаткового рішення, судом досліджено докази понесення позивачем витрат на правову допомогу, зокрема, представником позивача було надано Договір про надання правничої допомоги від 18.07.2025 з додатком № 1 (т. 1 а.с. 38), ордер на надання правничої допомоги за № 1343547 від 13.08.2025 (т. 1 а.с. 37), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Мотуза О.В. (т. 3 а.с. 14), Акт приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2025 (т. 3 а.с. 15).
Згідно частини 4 статті 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на те, що представником позивача у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, було надано до суду докази одержання позивачем правової допомоги, до ухвалення рішення у справі заявлено про розмір витрат, які очікує понести позивач на правнчу допомогу, та зроблено відповідну заяву про розподіл судових витрат, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи часткове задоволення позвних вимог та заперечення сторони відповідача, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову (правничу) допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 6 500,00 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги частин 4, 5 ст. 137 ЦПК України, складність справи, відсутність судових засідань за участю осіб, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та з метою уникнення можливості неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.
При цьому суд відхиляє заперечення сторони відповідача з приводу не включення до витрат на правову допомогу вартості послуги адвоката щодо здійснення запитів від 11.03.2025 та 25.03.2025, оскільки вказані адвокатські запити були зроблені в межах даної справи на стадії досудового врегулювання трудового спору. Також відсутні підстави для зменшення витрат на підставі ст. 141 ч. 4 ЦПК України, оскільки витрати на правову допомогу збільшилися внаслідок складання адвокатом відповіді на відзив, та пред`явлені до стягнення в розмірі меншому, ніж заявлялося при поданні позову до суду. Так, у позовній заяві представником позивача заявлено, що загальний обсяг витрат на правову (правничу) допомогу на момент подання позову до суду становить 10 500 грн., які складаються з консультації з правових питань на суму 1 000 грн., складання позовної заяви на суму 4 000 грн. та складання адвокатських запитів на загальну суму 4 500,00 грн., та позивач очікує додатково понести витрати на суму 5 000 грн. Отже, сукупний розмір витрат на правову допомогу, які очікувала понести позивач у зв`язку з розглядом справи мав становити 15 500 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 274, 279, 270, 354, 355 ЦПК України, суд
заяву представника позивача Мотуза Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні заяви - відмовити.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне додаткове рішення складене 04 грудня 2025 року.
Суддя Д.М. Ніколенко