Справа № 212/7996/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., за участі представника позивача Ющенко В.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії

встановив:

У липні 2025 року позивач акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є постачальником теплової енергії (централізованого опалення) за адресою проживання відповідачів: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Відповідачі не здійснюють оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.12.2018 року по 30.04.2025 рік у розмірі 27941,46 грн, яку позивач просив суд стягнути з відповідачів, а також плату за абонентське обслуговування у розмірі 0,00 грн, стягнути суму інфляційних втрат у розмірі 6560,40 грн, 3% річних у розмірі 1855,85 грн, пеню у розмірі 649,01 грн, а всього 37006,72 грн. Крім того, просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати зі сплати судового збору.

25 липня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено строк на подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи.

06 жовтня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 у справі надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що остання заперечує проти позовних вимог щодо стягнення основного боргу, оскільки дане зобов`язання було виконане у повному обсязі після пред`явлення позову. Загальна сплачена сума становить 27941,46 грн, що підтверджується квитанцією. Окрім того, нарахована сума інфляційних втрат у розмірі 6560,40 грн, 3% річних у розмірі 1855,85 грн та пеня у розмірі 649,01 грн є необґрунтованими та незаконними, оскільки суперечать законодавству, що діяло на момент виникнення боргу, тому відповідач надала власний розрахунок. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 27941,46 грн, частково задовольнити позов в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені, судові витрати у справі розподілити пропорційно задоволеним вимогам.

14 жовтня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідачів на свою користь 3% річних від простроченої суми в сумі 1855,85 грн, інфляційних втрат в сумі 6560,40грн., та пені у розмірі 649,01 грн. нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Дані суми нараховано за період до набрання чинності Постановою КМУ від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 р. №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» скасовано мораторій на нарахування пені й штрафів за заборгованість з оплати житлового-комунальних послуг населенню. Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Оскільки м. Кривий Ріг не є територією де ведуться бойові дії та/або окупованою територією, а Типовим індивідуальним договором передбачено можливість нарахування пені з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу, АТ «Криворізька теплоцентраль» має правові підстави здійснити нарахування пені і штрафів на заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг з 30.12.2023. Основна сума заборгованості була сплачена відповідачем частково 04 серпня 2025 року та остаточно 19 серпня 2025 року, тобто після подання позову. Таким чином, станом на дату подання позову існував предмет спору, що свідчить про

наявність у позивача законних підстав для звернення до суду та нарахування

штрафних санкцій відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Наданий відповідачем розрахунок штрафних санкцій є некоректним, оскільки він не

охоплює всю наявну заборгованість за спожиту теплову енергію, а стосується лише

двох опалювальних сезонів 2024 року, що не відображає повного обсягу зобов`язань

відповідача перед позивачем. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 року розгляд справи було відкладено на підставі заяви представника позивача.

04 листопада 2025 року на підставі ухвали суду розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, зокрема в частині нарахування штрафних санкцій, оскільки основну суму богу було відповідачем сплачено.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та отримують послугу з централізованого опалення в житлову квартиру від АТ «Криворізька теплоцентраль», де мають відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . (а.с. 10), а отже є споживачами вказаних послуг від позивача.

З наданих позивачем актів про подачу та припинення подачі теплоносія до будинку за АДРЕСА_2 вбачається надання АТ «Криворізька теплоцентраль» послуг з централізованого опалення у період з листопада 2018 року по березень 2025 року. (а.с. 16-23)

На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон), до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 13 Закону, плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до статті 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Правила), централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та своєчасно не сплачували грошові кошти позивачу за надані комунальні послуги, у зв`язку з чим мають заборгованість за постачання теплової енергії.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.12.2018 по 30.04.2025 заборгованість за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 склала 27941,46 грн. (а.с. 15)

Відповідно до копій банківських квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_1 , останньою 04.08.2025 року було сплачено на рахунок позивача в рахунок заборгованості за основною сумою боргу суму у розмірі 14975,25 грн та 19.08.2025 року у розмірі 12966,21 грн. (а.с. 43-44)

Представник позивача у наданому до суду відзиві на позов та безпосередньо у судовому засіданні факт сплати відповідачем ОСОБА_1 основної суми боргу за постачання теплової енергії у загальному розмірі 27941,46 грн підтвердила.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки неправомірними діями позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, стягненню з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь позивача підлягає сума індексу інфляції за період з грудня 2018 року по березень 2025 року у розмірі 6560,40 грн, 3% річних з грудня 2018 року по березень 2025 року у розмірі 1855,85 грн, пеня у розмірі 649,01 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 741,76 грн, тобто по 370,88 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 625 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 16, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 4, 12, 81, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК суд

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі 3% річних у сумі 1855,85 грн, інфляційні втрати у сумі 6560,40 грн, пеня у розмірі 649,01 грн, а всього 9065,26 грн (дев`ять тисяч шістдесят п`ять гривень 26 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 370,88 грн з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , юридична адреса: 50014, Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 04 грудня 2025 року.

Суддя: О. Н. Борис