Справа № 761/4182/17
Провадження № 4-с/761/166/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Приватні інвестиції? про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила суд:

-визнати неправомірною та протиправною постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рабоволюка В.В. про стягнення виконавчого збору від 27 червня 2022 року в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Цивільний процесуальний кодекс України (надалі по тексту - ЦПК України) містить розділ ?Судовий контроль за виконанням судових рішень?.

Відповідно до ст.ст.447-1, 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Слід взяти до уваги, що в порядку судового контролю за виконанням судових рішень лише сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України ?Про виконавче провадження?, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності) (ч.1 ст 287 КАС України).

Отже, за правилами адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також, виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки, закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку, ніж у суді адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновок, що з огляду на те, що скаргу подано на дії державного виконавця з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою, а не судом, підвідомчість спору належить адміністративному суду (постанови від 14 березня 2018 року, від 14 листопада 2018 року у справі № 161/15523/17, від 06 лютого 2019 року у справі № 678/1/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 346/79/17).

Тобто, при розгляді справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, що вчинені під час примусового виконання рішень інших органів та посадових осіб, які підлягають примусовому виконанню, суди здійснюють контроль за порядком реалізації сукупності дій органів і осіб, визначених у Законі України ?Про виконавче провадження?, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, що розкриває нормативний зміст поняття ?виконавче провадження?.

У зв?язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї додатків, ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору, виданої 27 червня 2022 року саме державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Тобто, скаржник у цій справі оскаржує дії державного виконавця щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого державним виконавцем.

Скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на те, що скаржник подав скаргу на дії державного виконавця з виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, виданого іншою посадовою особою, а не судом. Даний спір підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю ?ФК ?Приватні інвестиції? про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 186, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкриті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Приватні інвестиції? про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Роз?яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: