02 грудня 2025 року м.Суми
Справа №583/6500/23
Номер провадження 22-з/816/29/25
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.
за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,
Постановою Сумського апеляційного суду від 07 січня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Райз Північ» задоволено частково.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Райз Північ» про розірвання договору оренди землі та ухвалено нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Райз Північ» про розірвання договору оренди землі.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2024 року змінено в частині присудженого до стягнення розміру орендної плати та в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 2764 гривні 01 копійки заборгованості з орендної плати, обрахованої без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, та 134 гривні 50 копійок судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року змінено в частині присудженого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ТОВ «Райз Північ» на користь ОСОБА_1 313 гривень 20 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Райз Північ» 3019 гривень 05 копійок судового збору за апеляційний перегляд рішення суду.

13 січня 2025 року ТОВ «Райз Північ» подало до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, просило вирішити питання про компенсацію відповідачу 45000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених товариством в суді апеляційної інстанції.

14 січня 2025 року представником позивача адвокатом Абрамовичем О.В. подано заперечення щодо відшкодування відповідачу судових витрат, просить відмовити у задоволенні заяви товариства, посилаючись на те, що відповідачем не було подано разом з відзивом на позовну заяву попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, а навпаки у відзиві на позовну заяву ТОВ «Райз Північ» зазначило, що відповідач не поніс та не очікує понести судових витрат у цій справі. Вказує на те, що відповідач не надав доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат є явно завищеним, неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Як передбачено частинами 2 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року № 686/5757/23 виснувала, що у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Відповідачем, на підтвердження розміру понесених в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу, було надано:

- договір про надання правової допомоги №AD-0111 від 22 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Райз Північ» та адвокатським об`єднанням «ЛЕГАЛЛІТІС» (а.с. 178-179);

- додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №AD-0111 від 15 лютого 2024 року, за якою товариство доручило адвокатському об`єднанню здійснити представництво та інші види правової допомоги в судовій справі №583/6500/23 в Сумському апеляційному суді за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Райз Північ» про розірвання договору оренди землі та стягнення індексації. Сторони узгодили, що вартість послуг з надання правової допомоги становить 45000 грн 00 коп. (а.с. 180);

- акт приймання передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №AD-0111 від 22 травня 2023 року, складений 10 січня 2025 року, відповідно до якого на виконання вказаного договору адвокатом було виконано наступні послуги: письмова юридична консультація, складання апеляційної скарги, клопотання про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, аналіз практики Верховного Суду, підготовка додаткових пояснень щодо застосування наведеної практики у судовій справі (а.с. 179, на звороті);

- рахунок на оплату №10/01-25 від 10 січня 2025 року адвокатського об`єднання «ЛЕГАЛЛІТІС» ТОВ «Райз Північ» на суму 45000 грн 00 коп. (а.с. 180, на звороті).

Усупереч доводам представника позивача, не є підставою для відмови у вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, не подання до суду разом з апеляційною скаргою, попереднього розрахунку судових витрат, які товариство планувало понести в суді апеляційної інстанції, адже це не призвело до порушення прав позивача подати обґрунтовані заперечення проти заявленого клопотання.

Щодо доказів сплати товариством адвокатському об`єднанню вартості наданих послуг, то колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України розподілу між сторонами підлягають витрати які вже були виплачені стороною, так і ті, що підлягають виплаті стороною.

У той же час, на переконання колегії суддів, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 45000 грн 00 коп. не відповідають характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витрачений адвокатом на виконання робіт, значенню справи для сторін.

З урахуванням вимог розумності та справедливості, а також того, що спір виник з приводу невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди землі, колегія суддів вважає, що пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача належить стягнути 1000 грн 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» 1000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов