ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1120/25
26 листопада 2025 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Куценка О.О. за участю секретаря судового засідання Двібородчин І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит Капітал» позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 2733179 від 02.08.2020 року в загальному розмірі 42 529,31 грн, з яких: 14 665,30 грн заборгованість за тілом кредиту; 27 864,01 грн заборгованість за процентами за користування кредитом. Також позивач просить стягнути з відповідача: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02.08.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» (далі первісний кредитор, Товариство) та відповідачем був укладений у електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 2733179, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти (кредит) у розмірі 15 000,00 грн на умовах, визначених договором та Паспортом споживчого кредиту, а саме: сума кредиту 15 000,00 грн; п. 1.4 Договору строк кредиту становить 10 днів; проценти нараховуються щоденно, за фіксованою процентною ставкою (зокрема, стандартна ставка 1,90 % на день; знижена ставка 1,33%, застосовується за умов повного і своєчасного погашення); п. 3.1 Договору проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення.
ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачеві кредит у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на зазначену в договорі платіжну картку, що підтверджується повідомленням платіжного провайдера та банківською випискою (витребуваною судом за клопотанням позивача).
У подальшому відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
21.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» (Кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (Новий кредитор, позивач) було укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-21042021, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та право грошової вимоги до боржників первісного кредитора, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2733179 від 02.08.2020 року.
Позивач у позовній заяві зазначив, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача складає 42 529,31 грн, з яких: 14 665,30 грн заборгованість за тілом кредиту; 27 864,01 грн заборгованість за процентами за користування кредитом.
У підтвердження зазначеного позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що проценти у сумі 27 864,01 грн нараховані за період користування кредитом, виходячи із щоденної процентної ставки 1,90 % та фактичного залишку заборгованості за кредитом 14 665,30 грн, загалом за 100 календарних днів (10 днів строку кредитування + 90 днів періоду прострочення).
На адресу відповідача направлялася досудова вимога про погашення заборгованості, однак належним чином зобов`язання не виконані.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням позивача витребувано докази у банківській установі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час судового розгляду повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, поштові відправлення повернулися до суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою. Відзиву на позовну заяву, клопотань чи доказів від відповідача до суду не надходило.
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим зобов`язанням у розумінні ст. 509 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та сплатити проценти, а кредитор має право вимагати виконання зобов`язання.
За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти.
Щодо форми та укладення договору
Відповідно до ст. 207, ч. 2 ст. 639 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано, зокрема, в електронному документі, а сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем.
Згідно з Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
З наданих матеріалів (договір про надання споживчого кредиту № 2733179 від 02.08.2020, Паспорт споживчого кредиту, довідка про ідентифікацію позичальника, повідомлення платіжного провайдера, банківська виписка) вбачається, що: відповідач пройшла процедуру ідентифікації; договір укладений в електронній формі за допомогою ІТС кредитодавця; договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором; на платіжну картку відповідача 02.08.2020 / 03.08.2020 фактично зараховані грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. Отже між первісним кредитором та відповідачем належним чином укладений кредитний договір, за яким відповідач отримала кредитні кошти.
Щодо виконання відповідачем зобов`язань
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач зобов`язання зі своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість: 14 665,30 грн за тілом кредиту; 27 864,01 грн за процентами.
Доказів повного або часткового погашення цієї заборгованості відповідачем суду не надано.
Щодо відступлення права вимоги
Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги; предметом договору факторингу може бути як наявна вимога, так і вимога, що виникне в майбутньому.
З наданого договору відступлення прав вимоги № ККАУ-21042021 від 21.04.2021, Акту приймання-передачі Реєстру боржників, Витягу з реєстру боржників та платіжної інструкції вбачається, що: на момент укладення договору відступлення права вимоги кредитний договір № 2733179 уже був укладений (02.08.2020) та діяв; право грошової вимоги до ОСОБА_1 включене до переліку вимог, що відступалися; новий кредитор сплатив первісному кредитору плату за відступлення права вимоги. Договір відступлення прав вимоги недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, доказів протилежного суду не подано, тому діє презумпція правомірності цього правочину (ст. 204 ЦК України).
Отже, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК КРЕДИТ-КАПІТАЛ» належним чином набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2733179 від 02.08.2020 року, і є належним позивачем у справі.
Щодо розміру заборгованості та меж стягнення процентів
Ключовим для вирішення спору є питання про обґрунтованість нарахування процентів у сумі 27 864,01 грн. Згідно з п. 1.4 Договору строк кредиту становить 10 днів.
Відповідно до умов Договору та Паспорта споживчого кредиту: проценти нараховуються у фіксованому щоденному розмірі (зокрема, стандартна ставка 1,90 % на день від фактичного залишку заборгованості); п. 3.1 передбачає нарахування процентів за методом «факт/факт», але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, убачається, що проценти в сумі 27 864,01 грн нараховано виходячи з щоденної ставки 1,90 % на фактичний залишок тіла кредиту 14 665,30 грн за 100 днів (10 днів строку кредитування + 90 днів прострочення). Це підтверджується співвідношенням: 14 665,30 грн ? 1,90 % ? 100 днів ? 27 864,01 грн.
Разом з тим, правова можливість кредитодавця (а отже і нового кредитора) нараховувати договорні проценти обмежена строком кредитування, визначеним договором, а після його спливу у разі невиконання зобов`язання права кредитора підлягають захисту в межах ст. 625 ЦК України (індекс інфляції та 3 % річних), якщо такі вимоги заявлені.
На переконання суду припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України щодо сплати процентів «до дня повернення позики» може застосовуватися лише в межах узгодженого сторонами строку кредитування; право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки у подальшому охорона прав кредитора забезпечується нормою ст. 625 ЦК України.
У даному випадку позивач не заявляв окремих вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України, а просить стягнути саме договорні проценти, нараховані за період, що значно перевищує строк кредитування (10 днів).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування договорних процентів лише в межах строку кредитування 10 днів, визначених п. 1.4 Договору;
На думку суду нарахування договорних процентів за 90 днів прострочення (понад строк кредитування) суперечить нормам ст. 1048, 1050, 625 ЦК України.
Оскільки позивач нарахував проценти в сумі 27 864,01 грн за 100 днів, суд вважає обґрунтованим стягнення процентів лише за 10 днів строку кредитування, що становить 2 786,40 грн.
Тому суд вважає доведеним та таким, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача: заборгованість за тілом кредиту 14 665,30 грн; заборгованість за процентами, нарахованими в межах строку кредитування (10 днів) 2 786,40 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача (14 665,30 грн + 2 786,40 грн) становить 17 451,70 грн.
У решті позовних вимог слід відмовити як необґрунтованих та таких, що суперечать наведеним нормам матеріального права
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати за загальним правилом на відповідача у разі задоволення позову.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а також поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт та детальним описом наданих послуг. Клопотань про зменшення цих витрат від відповідача не надходило.
Разом з тим, позов задоволено частково. Частка задоволених позовних вимог становить: (17 451,70 грн ? 100 %) : 42 529,31 грн ? 41,03 %.
Отже, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір: 2 422,40 грн ? 41,03 % ? 994,02 грн; витрати на професійну правничу допомогу: 8 000,00 грн ? 41,03 % ? 3 282,76 грн.
Оцінивши докази в їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що вимоги ТОВ «ФК КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають частковому задоволенню у вказаному вище розмірі.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 7681, 89, 133, 137, 141, 258268, 273, 280283, 352355 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2733179 від 02 серпня 2020 року у загальному розмірі 17 451 (сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят одну) гривню 70 копійок, з яких: 14 665 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 30 копійок заборгованість за тілом кредиту; 2 786 (дві тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 994 (дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 02 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 282 (три тисячі двісті вісімдесят дві) гривні 76 копійок.
Копію заочного рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлено і в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 28 листопада 2025 року.
Суддя: