Провадження № 2/638/1124/25
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Щепіхіної В. В. від участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування вартості цього майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова у червні 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування вартості цього майна.

17.06.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Щепіхіну В. В.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

В підготовчому судовому засіданні 28.11.2025 року позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

В підготовчому судовому засіданні 28.11.2025 року судом було оголошено перерву для постановлення ухвали, що оформлюється окремим документом.

01.12.2025 року в підготовчому судовому засіданні було оголошено ухвалу за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про призначення судової товарознавчої експертизи.

Після чого, 01.12.2025 позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи для підготовки мотивованої заяви про відвід судді Щепіхіної В. В.

02.12.2025 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід судді Щепіхіної В. В. по справі № 638/10939/24.

Відвід обґрунтований тим, що під час здійснення правосуддя у справі № 638/10939/24 головуючим суддею Щепіхіною В. В. на стадії підготовчого провадження свідомо порушуються норми процесуального закону, що унеможливлює реалізацію позивачем наданих йому процесуальних прав; ігноруються визначені статтею 2 ЦПК України завдання та основні засади цивільного судочинства щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 28 листопада 2025 року у підготовчому засіданні суддею Щепіхіною В. В. було поставлено запитання про можливість закінчення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті. Позивач категорично заперечував про закриття підготовчого провадження, пояснив, що має намір у підготовчому засіданні подати суду додаткові заяви і клопотання, у тому числі заяву про виклик свідків, і наголосив, що такі дії головуючого унеможливлюють реалізацію позивачем його процесуальних прав на стадії підготовчого провадження і перешкоджають доступу до справедливого правосуддя. 01 грудня 2025 року о 09:12 позивачем подано мотивоване клопотання про відкладення призначеного на 01 грудня 2025 року об 11:45 підготовчого засідання, яке суддею Щепіхіною В. В. проігноровано. Підготовче засідання проведено без участі позивача, оголошена ухвала про відмову у задоволенні другого клопотання позивача про призначення у справі експертизи, підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач вважає поведінку судді Щепіхіної В. В. при проведенні у справі № 638/10939/24 підготовчого провадження такою, що підриває авторитет правосуддя та суспільну довіру до суду, проявом свідомої неповаги до учасників судового процесу у формі свідомого публічного ігнорування вимог закону. Дії судді Щепіхіної В. В. під час проведення у справі підготовчого судового засідання не тільки викликають у позивача доказові сумніви у неупередженості судді та її спроможності справедливо розглянути вказану справу, але й те, що суддя не є безстронньою та їй бракує неупередженості під час розгляду справи № 638/10939/24.

Розглянувши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи положення ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Статтями 36-37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Так, позивач посилається п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та вважає, що існують інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості судді Щепіхіної В. В. Проте, в обгрунтування своїх доводів позивачем не зазначено які інші обставини викликають сумніви в упередженості судді, які не визначені пунктами 1) - 4) частини 1 ст. 36 ЦПК України.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає, що зазначені в заяві підстави для відводу судді при оцінці його безсторонності за об`єктивним критерієм не підпадають під розуміння «інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді». Фактично позивач не згоден з закриттям підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, а також відмовою у задоволенні клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 36 ЦПК України, суд наголошує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо суб`єтивного критерію оцінки безсторонності судді необхідне зазначити наступне.

У справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безсторонім, якщо тільки не з`являться докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Зазначені в заяві про відвід судді доводи позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені жодним чином стосовно наявності певної заінтересованості судді або уподобань відносно однієї зі сторін у справі.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд зазначає, що заява не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи заявника про наявність підстав для відводу судді фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, вказані обставини не впливають на розгляд справи, а тому не можуть бути оцінені як підстави для задоволення заяви про відвід.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що мотивована письмова заява про відвід подана на другий робочий день після підготовчого судового засідання, суд вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючого судді Щепіхіної В. В. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 36 - 40 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Щепіхіної В. В. по справі № 638/10939/24 - визнати необґрунтованою.

Передати вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Провадження по справі зупинити на час розгляду заяви про відвід судді.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Щепіхіна В. В.