Провадження №2-о/592/127/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді - Фоменко І.М., за участю секретаря - Щербань Г.Г., заявниці - ОСОБА_1 , представника заявниці - ОСОБА_2 , розглянув у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду із вказаною заявою, яку разом із представником підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що 17 червня 2024 року при виконанні військового обов`язку з захисту Батьківщини зник безвісти головний сержант ОСОБА_5 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_1 отримала сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклих безвісти від 20 червня 2024 року, про те, що її цивільний чоловік, ОСОБА_5 зник безвісти після бойового зіткнення з переважаючими силами противника у м. Вовчанськ Харківської області. Вона та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та ОСОБА_1 перебувала на його утриманні, починаючи з березня 2021 року, а відтак для реалізації своїх прав та обов`язків як члена сім`ї військовослужбовця, права на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, права на отримання інших грошових допомог, з метою, реалізації своїх прав як члена сім`ї, передбачених цивільним та сімейним законодавством, заявниця вимушена звертатися до суду для встановлення відповідних фактів, що мають для неї юридичне значення.

Заявниця та ОСОБА_5 познайомилися у листопаді 2019 року, коли разом працювали у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Суми.

Починаючи з березня 2021 року заявниця та ОСОБА_6 почали спільно проживати однією сім`єю. Разом вони проживали у кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 , належній заявниці.

Про проживання ОСОБА_5 та заявниці однією сім`єю, на думку заявниці, свідчить і той факт, що остання зберігає оригінали особистих документів чоловіка, у тому числі його документів про освіту - свідоцтва, атестату, диплому та додатків до них, оригінал трудової книжки та його медичну документацію.

З 2019 по 2021 рік ОСОБА_6 працював продавцем продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ТОВ «Меркурій-К»), а потім неофіційно на будівництві церкви у АДРЕСА_2 та матеріально допомагав заявниці. У 2021 році заявниця разом з ОСОБА_7 обирали квартиру, яку в подальшому ОСОБА_5 і було куплено та яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Заявниця та ОСОБА_5 свої стосунки від сторонніх людей не приховували, відвідували свята, спільно відпочивали. Заявниця була знайома з братом та сестрами ОСОБА_5 , з якими підтримували спілкування. У червні 2021 року перебували на весіллі у знайомого ОСОБА_7 , а у серпні того ж року мали спільний відпочинок у Кирилівці, що підтверджується численними спільними фотознімками. У ОСОБА_1 та ОСОБА_8 склалися гарні родинні відносини як дружини та чоловіка, що мали всі ознаки сім`ї, а саме: спільність проживання і побут; наявність взаємних прав та обов`язків; ведення спільного господарства; взаємна моральна та матеріальна підтримка. Доходи, які отримував ОСОБА_5 до дня його зникнення безвісти були одними з основних джерел засобів для існування сім`ї.

Заявниця працює продавцем продовольчих товарів та отримує доходи. Про перебування заявниці на утриманні ОСОБА_5 , на думку заявниці, можуть також свідчити перекази грошових коштів від ОСОБА_5 до ОСОБА_1 . У січні 2024 року заявницею було придбано пилосос за кошти, які надсилав ОСОБА_5

20 червня 2024 року заявницею було повідомлено до чергової частини Сумського районного управління поліції, що її цивільний чоловік солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 головний сержант 3 механізованого взводу 2 механізованої роти вч НОМЕР_1 зник безвісти 17.06.2024 після бойового зіткнення з переважаючими силами противника у м. Вовчанськ, Харківської області.

Ухвалою суду від 19.07.2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою Сумського апеляційного суду від 03.04.2025 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , справу направлено до Ковпаківського районного суду м. Суми для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 10.04.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено по справі судове засідання з участю сторін.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України вважає що заявницею не було надано доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, а тому не підтверджено, що дохід померлого був саме єдиним джерелом її доходу. Таким чином є сумнів про перебування заявниці на утриманні. Заявницею також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за померлим військовослужбовцем протягом вказаного терміну перебування на утриманні заявниці, ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність), отримані померлим військовослужбовцем. Крім того, представник заінтересованої особи вважає, що наявний спір про право, який вирішується у позовному провадженні, тому заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, а також роз`яснити заявниці її право звернутися з даними вимогами в порядку позовного провадження (а.с.120-122 на зв.).

Ухвалою суду від 18.08.2025 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України про витребування доказів, витребувані докази у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 18.08.2025 року залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб брата та сестру зниклого безвісти ОСОБА_5 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Сумцов Є.С. заяву підтримали, з викладених в ній підстав, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засдання не з`явився, у своїх письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні заяви, а розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлялися шляхом направлення повісток на електронні пошти, оскільки обидва проживають за кордоном, у Італії та США, відповідно. В судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких письмових пояснень до суду від них не надходило.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 познайомилися у листопаді 2019 року, коли разом працювали у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Суми. Починаючи з березня 2021 року вони почали спільно проживати однією сім`єю, у кімнаті, яка нажеть ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2019 по 2021 рік ОСОБА_6 працював продавцем продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ТОВ «Меркурій-К»), що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_5 (а.с.19).

У 2021 році ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 обирали квартиру, яку в подальшому ОСОБА_5 і придбав, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.20-21,22). Документи на вказану квартиру, знаходяться у ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 свої стосунки від сторонніх людей не приховували, відвідували свята, спільно відпочивали. У червні 2021 року перебували на весіллі у знайомого ОСОБА_7 , а у серпні того ж року мали спільний відпочинок у Кирилівці, що підтверджується численними спільними фотознімками (а.с.25-33). У ОСОБА_1 та ОСОБА_5 склалися гарні родинні відносини як дружини та чоловіка, що підтверджується скріншотами з їхньої переписки, з яких вбачається наявність романтичних стосунків (а.с.34-38).

ОСОБА_1 отримала сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклих безвісти від 20 червня 2024 року № 4/1182, про те, що її цивільний чоловік, ОСОБА_5 зник безвісти за особливих обставин після бойового зіткнення з переважаючими силами противника у м. Вовчанськ Харківської області (а.с.7).

На підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_9 зазначила, що вона є сусідкою заявниці по гуртожитку. Пояснила, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Познайомились у магазині « ОСОБА_10 », де разом працювали. Речей особливо щоб перевозити у нього не було. Потім ОСОБА_7 влаштувався на будівництво підсобним робітником. Взимку будівництво припинялося. Сестри ОСОБА_7 приїжджали на день народження. ОСОБА_5 купив квартиру в Торопилівці. Відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були дружними, він часто зустрічав її з роботи, дарував квіти, вони жили як чоловік і дружина. ОСОБА_1 була заміжня, розлучена у 2018 році, має сина. Разом вони купляли сушку для фруктів, пилосос, посуд. Подзвонили ОСОБА_1 , коли ОСОБА_5 пропав безвісти.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, була рієлтором, коли ОСОБА_7 , купував квартиру у лютому 2021 року. В с. Торопилівка ОСОБА_5 не жив, казав, що живе по АДРЕСА_4 з дівчиною.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що живе через дорогу, раніше була сусідкою ОСОБА_1 . Познайомилася із ОСОБА_1 у 2019 році. Спілкувалися разом із ОСОБА_9 всі втрьох. З ОСОБА_7 перед початком війни вони вже проживали разом і приходили як родина. 01 червня у Дениса день народження святкували. Вони їздили до батьків ОСОБА_1 . Відносини у них не переривались. У ОСОБА_5 є родичі, дві сестри та брат.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що є рідним братом ОСОБА_1 . Він знайомий з ОСОБА_5 із 2020 року. Із 2021 року з сестрою ОСОБА_7 жив разом, вони їздили до батьків. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були відносини. У 2024 році ОСОБА_5 безвісти пропав. Його родичі, сестри за кордоном.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 зазначає, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_5 , на підтвердження вказаного додає виписку по своєму банківському рахунку АТ КБ «Приват Банк», де виділені жовтим кольором операції з поповнення картки на різні суми від 300 до 3000 грн. Зарахування відбувались зі своєї банківської картки, а також зарахування готівки в терміналах самообслуговування в м. Суми, в період, на який посилається у виділених фрагментах заявниця, з 13.01.2022 по 16.04.2024 року. Однак, з наданих виписок не вбачається, що вказані кошти були надіслані саме ОСОБА_5 , відповідних доказів суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що в січні 2024 року нею був придбаний пилосос за кошти, які надсилав ОСОБА_5 , про що наданий товарний чек від 02.01.2024 року на суму 4 899 грн (а.с.63). Зарахувань на картку ОСОБА_1 від ОСОБА_5 , відповідно до виписки з банківського рахунку, в грудні 2023 - січні 2024 року також не вбачається.

Крім того, як вбачається з Довідки ОК-5 з реєстру застрахованих осіб, ОСОБА_1 (за заявлений період спільного проживання з ОСОБА_5 ) з 2021 року і по час надання довідки, офіційно була працевлаштована, отримувала заробітну плату (а.с.45). Також з довідки про доходи ОСОБА_1 , вбачається, що остання станом на 24.06.2024 року працювала в ТОВ «ЮР ЕНЕРДЖІ» та отримувала зарплату в період з січня по травень 2024 року (а.с.39). Вказане також підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.42-42 на зв.).

В той час, як вбачається з наданої копії трудової книжки ОСОБА_5 , останній був офіційно працевлаштований з 13.09.2019 по 24.03.2021 року в ТОВ «Меркурій-К» (а.с.19).

У квітні 2024 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу по мобілізації, був зарахований на військову службу до військової частини НОМЕР_2 . Тобто, з березня 2021 року по квітень 2024 року у ОСОБА_5 не було офіційних доходів, в той час як ОСОБА_1 була офіційно працевлаштована та отримувала заробітну плату.

На виконання ухвали суду від 18.08.2025 року про витребування доказів ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив, що інформація про осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги відсутня, ОСОБА_5 перебуває у статусі безвісно зниклого, а тому ІНФОРМАЦІЯ_3 (структурних підрозділів) члени сім`ї із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смерті) не зверталися.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, крім іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

За положеннями ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року у справі № 461/4689/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 520/8495/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 712/1294/17, від 31 березня 2022 року у справі № 461/4532/20, від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21, від 20 лютого 2023 року у справі № 520/11160/18, від 26 жовтня 2023 року у справі № 522/10701/20 (провадження № 61-9778св23).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Суд надавши оцінку доказам, наданих ОСОБА_1 на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у їх сукупності та з урахуванням принципу балансу вірогідностей, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України надала достатні докази, які свідчать про те, що між нею та ОСОБА_5 склались та мали місце усталені відносини.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членом сім`ї, яка перебуває на утриманні військовослужбовця, є особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать, зокрема непрацездатні.

Крім того, Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Як наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/17552/18 від 13 січня 2021 року, що постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому отримання особою інших виплат не може бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.

Утримання може бути повним або частковим. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Часткове утримання означає, що особа мала інші джерела доходів, однак допомога годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, предметом доказування у справі є обставини, які підтверджують отримання заявником допомоги, яка надавалась постійно та була основним джерелом засобів до існування.

Також у своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що вона була на утриманні ОСОБА_5 , хоча весь час офіційно була працевлаштована та отримувала заробітну плату. ОСОБА_5 до часу мобілізації офіційно не працював, доказів про отриманий ним доходу (окрім показань свідків, що він працював на будівництві), суду не надано. З виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 не є можливим ідентифікувати, що зарахування на карту, на які посилається ОСОБА_1 , були саме від ОСОБА_5 . Крім того, останні операції по картці, на які посилається ОСОБА_1 , були у квітні 2024 року, що співпадає з періодом мобілізації ОСОБА_5 . У травні, першій половині червня таких операцій по перерахунку коштів від ОСОБА_5 також немає. А вже у червні 2024 року ОСОБА_5 зник безвісти. Виписка містить також безліч переказів зі своєї картки ОСОБА_1 , так і від інших та неідентифікованих осіб.

Таким чином, з урахуванням балансу вірогідностей, суд вважає, що відомості виписки по рахунку ОСОБА_1 , квитанції про придбання пилососу, з урахуванням постійної працевлаштованості ОСОБА_1 і непрацевлаштованості ОСОБА_5 до моменту мобілізації, не свідчать про перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_5 .

Вище вказані докази не можуть бути достатніми для підтвердження факту перебування її на утриманні зниклого безвісти ОСОБА_5 , оскільки вказаними документами не можливо встановити, що утримання було повним або допомога, яка надавалась заявниці була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, надавши оцінку наданим заявницею доказам на підтвердження заявлених вимог, суд доходить висновку, що нею не доведено факту того, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_5 (як і не зазначено період, за який цей факт має бути встановлений), а також того, що допомога, яку, як вона стверджує, отримувала від ОСОБА_5 була постійним і основним джерелом засобів для її існування.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї важливе юридичне значення, оскільки його підтвердження впливає на можливість реалізації заявницею своїх прав та обов`язків як члена сім`ї військовослужбовця, права на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, права на отримання інших грошових допомог, можливість реалізації своїх прав як члена сім`ї, передбачених цивільним та сімейним законодавством.

Аналізуючи наявні у справі письмові докази та беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зник безвісти 17.06.2024 року, однак, перебування ОСОБА_1 на утриманні зниклого безвісти ОСОБА_5 в судовому засіданні доведено не було.

Таким чином, заявлені вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 264, 265,293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зник безвісті 17 червня 2024 року, однією сім`єю як чоловік та дружина без шлюбу у період з 2021 по 2024 роки.

В задоволенні інших вимог про встановлення факту перебування на утриманні відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Повний текст рішення складений 01 грудня 2025 року.

Суддя Ірина ФОМЕНКО