Справа № 466/9907/25
Провадження № 2/466/4025/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Якубів І. О.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

24 жовтня 2025 року адвокат Манукян Марта Андріївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №289; залишити прізвище позивачу після розірвання шлюбу ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

14 серпня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зареєстровано шлюб, актовий запис № 289.

Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За доводами позивачки спільне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарств. Проживши так, через деякий час вони зовсім перестали розуміти один одного. Через несумісність характерів виникали сварки. Також, внаслідок тривалих сварок та непорозумінь між ними відсутня можливість підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Тривалий час сторони проживають окремо.

За таких обставин позивачка вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, подальше спільне проживання та призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним з огляду на неможливість поновлення шлюбних стосунків із відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, наполягає на його розірванні.

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було.

24 листопада 2025 на адресу суду відповідач ОСОБА_2 подав заяву, у якій просив надати строк для примирення терміном в межах до шести місяців. У заяві зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, однак вважає, що подружні стосунки між ним та позивачкою можуть бути збережені. Має щире бажання на примирення, відновлення сімейних стосунків та забезпечення гармонійного виховання їхньої спільної дитини.

25 листопада 2025 на адресу суду представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Манукян М. А. подала заперечення щодо призначення строку для примирення, у яких просить відмовити у клопотанні відповідача про призначення строку для примирення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити та підтримала заперечення щодо призначення строку для примирення. Просила не надавати їм строк для примирення.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо розірвання шлюбу, просив надати строк на примирення, а також підтримав подану заяву про надання строку на примирення. Зазначив, що бажає зберегти шлюб та примиритись.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

14 серпня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), зареєстровано шлюб, актовий запис № 289.

У шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий і тривалий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому слід шлюб розірвати.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, тому суд приходить висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14 серпня 2021 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 289.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 02.12.2025 року.

Суддя П. Т. Едер