Справа № 603/587/25
Провадження №2/603/355/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті його баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,3944 га та 0,9284 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678351, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Комарівської сільської рад Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами :01:001:0589 та :01:001:0368. Вказану спадщину прийняв чоловік спадкодавця ОСОБА_2 (дід позивача), оскільки належав до спадкоємців першої черги за законом та на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Після смерті його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки. Він прийняв спадщину, оскільки належить до спадкоємців ОСОБА_2 за заповітом та у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки. З огляду на наведені обставини позивач просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.11.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Монастириської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позові, Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

З огляду на наведенесуд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд установив такі обставини.

Як видно зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 2 від 27.02.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 31.01.1942 року. Після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 8 від 27.02.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначені батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.1980 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками позивача зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.07.2007 року.

Як видно зі змісту відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-4189/2-25від 02.10.2025 року, згідно з Книгою записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадянам с. Комарівка, с. Затишне території Комарівської сільської ради за рахунок земель колективної власності с. с. «Україна» Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_3 19.11.2002 року видано державний акт на право приватної власності на землю (серії Р1 № 678351) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,33 га, з яких 0,93 га рілля (кадастровий номер :01:001:0368), 0,40 га пасовища (кадастровий номер :01:001:0589).

Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 та № НВ-025 від 24.10.2025 року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,3944 га і 0,9284 га, що належали ОСОБА_3 згідно з державним актом серії Р1 № 678351 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери :01:001:0589 та :01:001:0368.

Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 678351 втрачено, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 05.11.2025 року).

ОСОБА_3 (баба позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 06.01.2010 року.

Згідно з довідкою № 11, виданою 26.04.2021 року виконкомом Монастириської міської ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_3 разом із нею за вказаною адресою проживав її чоловік ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Монастириської державної нотаріальної контори № 522-01-16 від 20.11.2025 року після смерті ОСОБА_3 спадкової справи не заведено.

ОСОБА_2 (дід позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 12.05.2011 року.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 20.01.2010 року секретарем виконавчого комітету Комарівської сільської ради Печіль Л. М. (реєстровий № 02), яким заповів усе належне йому майно позивачу ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю Монастириської державної нотаріальної контори № 522-01-16 від 20.11.2025 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 221 за 2011 рік.

З матеріалів вказаної спадкової справи видно, що 09.09.2011 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся позивач ОСОБА_1 .

29.05.2012 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку загальною площею 2,14 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678390 від 19.11.2002 року.

Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 491/02-31 від 04.11.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,9284 га та 0,3944 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678351, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, що залишилися після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відмова у вчинені нотаріальної дії мотивована відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що передбачено ч. 1 ст. 1235 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У силу вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, серед іншого, на підставі прийняття спадщини.

У силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Установлено, що бабі позивача ОСОБА_3 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678351 від 19.11.2002 року належали земельні ділянки площею 0,3944 га та 0,9284 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області, з кадастровими номерами :01:001:0589 та :01:001:0368. Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належні їй земельні ділянки успадкував її чоловік ОСОБА_2 (дід позивача).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заповітом, спадщину прийняв. Дані про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1235, 1258, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 116, 125 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,3944 га з кадастровим номером :01:001:0589 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678351, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області;

- земельну ділянку площею 0,9284 га з кадастровим номером :01:001:0368 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 678351, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Комарівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова