печерський районний суд міста києва
Справа № 363/1702/20-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Зінченко І.І.,

розглянувши заяву представника стягувача - адвоката Поповича Валентина Миколайовича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03.12.2020 року за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.01.2024 року прийнято до розгляду скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку (далі - боржник, ФГВФО) на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. (далі - державний виконавець, Синельник Ю.М.) по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва, а саме визнати неправомірним та скасувати подання (повідомлення) щодо притягнення до кримінальної відповідальності директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлани Валеріївни від 09.05.2024 року № 64784595/2 у зв`язку з фактичним виконанням рішення Печерського районного суду міста Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03.12.2020 року за позовом ОСОБА_1 (далі - стягувач, ОСОБА_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року відмовлено у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03.12.2020 року за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

24.04.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва в підсистемі «Електронний суд» від представника стягувача - адвоката Поповича Валентина Миколайовича надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок необґрунтованих дій боржника за результатами розгляду даної цивільної справи та просить суд стягнути на користь стягувача з боржника витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

12.11.2025 року відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2025 року, заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу передано головуючому судді Григоренко І.В.

Дослідивши заяву представника стягувача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Оскільки, представник стягувача - адвокат Попович В.М. до винесення ухвали у даній справі у запереченнях на скаргу просив суд за результатами її розгляду відмовити, стягнути з боржника понесені стягувачем судові витрати та подав відповідну первісну заяву після отримання повного тексту ухвали суду, то суд приймає відповідну заяву до розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З урахуванням матеріалів цивільної справи та вимог ч. 2 ст. 246 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву представника стягувача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в порядку вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України без виклику учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року відмовлено у задоволенні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03.12.2020 року за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Оскільки, у задоволенні скарги боржника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця відмовлено, судові витрати стягувача, пов`язані з розглядом даної справи, покладаються на боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником стягувача додано до матеріалів справи, заперечень на скаргу та заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу: копію ордеру серії АІ № 1650272 від 05.07.2024 року виданого на підставі договору на надання правової допомоги № 3 від 03.07.2024 року; копію рахунку-фактури № 1 від 17.01.2025 року згідно з договором про надання правової допомоги № 3 від 03.07.2024 року; копію акту № 1 наданих послуг від 17.01.2025 року згідно з договором про надання правової допомоги № 3 від 03.07.2024 року; копію платіжної інструкції № М9МР -ЗЕЛ5-47Н3-МЕС4 від 03.03.2025 року; копію договору № 3 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року укладеного між адвокатом Поповичем Валентином Миколайовичем та ОСОБА_1 .

Відповідно до акту №1 наданих послуг від 17.01.2025 року згідно з договором про надання правової допомоги № 3 від 03.07.2024 року, клієнт прийняв наступні послуги: вивчення матеріалів та аналіз законодавства з метою підготовки для складання письмових заперечень на відповідь на відзив на скаргу на дії державного виконавця в справі № 363/1702/20-ц (0,5 год. = 1 000,00 грн.); підготовка та складання письмових заперечень на відповідь на відзив на скаргу на дії державного виконавця в справі № 363/1702/20-ц (1 год. = 2 000,00 грн.).

Крім того, на підтвердження оплати відповідних послуг, представником стягувача долучено до заяви копію рахунку-фактури № 1, відповідно до якого, клієнт прийняв зазначені вище послуги на суму 3 000,00 грн., та копію платіжної інструкції про оплату професійної правничої допомоги, згідно з якими, останнім сплачено адвокату за професійну правничу допомогу в загальному 7 000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Перевіривши надані представником стягувача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. не є співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), часом, витраченим адвокатами на виконання цих робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також вказаний розмір не підтверджується належними доказами, оскільки відповідно до акту № 1 наданих послуг від 17.01.2025 року згідно з договором про надання правової допомоги № 3 від 03.07.2024 року, адвокатом надано стягувачу послуги на суму 3 000,00 грн.; крім того, такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг.

Більш того, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, беручи до уваги, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, враховуючи долучені докази до матеріалів справи щодо наданих представником стягувача послуг та з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з боржника на користь стягувача 3 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 133-135, 137, 141, 142, 246, 257, 352-355, п.п. 15.5 п. 15 Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заявупредставника стягувача - адвоката Поповича Валентина Миколайовича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Синельник Ю.М. по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 363/1702/20-ц від 03.12.2020 року за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Акціонерного товариства «Дельта Банк» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

В іншій частині заяви про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 12.11.2025 року.

Суддя І.В. Григоренко