Номер провадження 2/754/8096/25
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленка І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 29 700,00 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення:

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", звернувся до суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11.11.2024-100000504 від 11.11.2024 у розмірі 29 700,00 грн, яка складається з: 11 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 10 230,00 грн заборгованості за відсотками, 990,00 грн заборгованості по комісії за надання, 1 980,00 грн заборгованості по додатковій комісії та 5 500,00 грн неустойки.

Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Відповідач подав пояснення, в яких повідомив про часткову сплату боргу в сумі 11000,00 грн (квитанція від 28.09.2025). Також Відповідач просив застосувати пункт 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в аспекті звільнення від сплати процентів за користування кредитом, неустойки.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1 , абзац четвертий частини другої статті 8).

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

11.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 11.11.2024-100000504 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, в електронній формі з використанням засобів дистанційного зв`язку з урахуванням особливостей, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з умовами кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 11 000 грн строком на 124 дні (до 14.03.2025). Договір не передбачає пролонгації. Застосовується змінна процентна ставка: "Стандарт" - 1% на день протягом перших 2 (двох) чергових періодів користування кредитом та "Економ" - 0,5% на день надалі.

Окрім того, передбачено комісію за надання кредиту (9% від суми кредиту), що становить 990 грн, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 990 грн, яка нараховується у кожному з 2 (двох) чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (загалом 1 980 грн). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (пункти 8, 9 Договору).

Також у пункті 17 передбачена неустойка: 137,50 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Позивач виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу кредит у розмірі 11 000 грн шляхом перерахування коштів на банківську картку клієнта за допомогою сервісу iPay.ua, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. № 68-0408 від 04.08.2025, в якому підтверджено, що кошти було успішно перераховано на платіжну картку клієнта: 11.11.2024 10:27:10 на суму 11 000,00 (одинадцять тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 563070667, призначення платежу: Видача за договором кредиту №11.11.2024-100000504.

Відповідач мав до 14.03.2025 повернути суму кредиту у розмірі 11 000,00 грн, сплатити суму процентів та комісій за користування споживчим кредитом.

Відповідач порушив умови договору, не здійснив своєчасно погашення заборгованості. Водночас після відкриття провадження у справі Відповідач сплатив борг в сумі 11000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.09.2025 року, тому в цій частині провадження у справі у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України (суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору).

Щодо вимоги про стягнення неустойки у розмірі 5 500,00 грн, Суд зазначає таке.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Зокрема, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Та обставина, що пункт 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року не виключають необхідність застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина друга статті 4 ЦК України), а положення Закону України "Про споживче кредитування" з 23 січня 2024 року взагалі не мають предметом правового регулювання питання щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні.

Ураховуючи, що порушення зобов`язання відбулося в період дії воєнного стану в Україні, нарахування Позивачем неустойки у розмірі 5 500,00 грн є безпідставним, а відповідна сума підлягає списанню в силу закону. Тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо стягнення процентів, то суд відзначає, що частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (1) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або (2) на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також (3) іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Ця норма є самостійною і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18), від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565св22), від 14 травня 2021 року у справі № 502/1438/18 (провадження № 61-10659св20)

Таким чином, на військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, поширюються пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме останні звільнені від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, а фінансова установа під час дії особливого періоду/воєнного стану не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язана їх списати.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

Указом Президента України ''Про введення в Україні воєнного стану'' №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України ''Про правовий режим воєнного стану'' постановлено ввести в Україні воєнний стан. З моменту видання вищевказаного указу на території України почав діяти воєнний стан, який триває до тепер. Указом Президента України' 'Про Загальну Мобілізацію'' №69/2022від24.02.2022 року оголошено та проведено загальну мобілізацію.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18), від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Заперечуючи проти нарахування відсотків за користування кредитом, Відповідач надав суду копію військового квитка № серія НОМЕР_2 , відповідно до якого встановлено, що 24 лютого 2022 року Відповідач був мобілізваний, і наразі проходить військову службу. Проценти за користування кредитом нараховані за період з 11.11.2024 по 14.03.2025, тобто, коли Відповідач був мобілізованим. Відповідач надіслав відповідні документи та з заявою від 10.03.2025 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, за час проходження військової служби Відповідачу, як мобілізованому військовослужбовцю Збройних Сил України, не повинні були нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за кредитним договором, оскільки на нього поширювалися пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду ві 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц, провадження № 61-14935св19, від від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21, провадження № 61-9565св22).

Наведене є підставою для відмовив в позові в частині стягнення процентів за користування кредитом та додатковою підставою для відмови в позові в частині стягнення неустойки.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини першої та абзацом четвертим частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", а також пунктами 8, 9 Договору та узгодженим графіком платежів, на Відповідача покладався обов`язок сплатити комісію за надання кредиту в сумі 990,00 грн (11.12.2024) та комісію за обслуговування по 990 грн (11.01.2025 та 11.02.2025). Відповідач не надав суду доказів виконання цього обов`язку щодо сплати комісії, яка за своєю суттю не є процентами за користування кредитом чи неустойкою, а також будь-яких заперечень щодо вказаних сум.

Отже в цій частині вимоги є обгрунтованими.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд бере до уваги те, що за приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

04 червня 2025 року Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу у справі № справа № 905/1426/23, провадження № 12-27гс25, в якій зазначила, що відсутні підстави необхідності відступлення від вказано висновку. На переконання Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" не містить застереження з приводу кола питань, які дають підстави для звільнення від сплати судового збору учасникам бойових дій, тому повинен застосовуватись при зверненні до суду осіб, які в ньому зазначені, у зв`язку з порушенням будь-яких їхніх прав, а не тільки безпосередньо пов`язаних з відповідним їхім статусом (учасник бойових дій, постраждалий учасник Революції Гідності, Герой України), незалежно від характеру, предмета та підстав їхніх позовів. Водночас Велика Палата Верховного Суду вказала, що із часу ухвалення нею 09.10.2019 постанови у справі № 9901/311/19 і постанови від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII немає підстав стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого висновок із цих постанов втратив би зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості.

Спір стосується стягнення кредитної заборгованості. Спір не пов`язаний із захистом порушених прав відповідача саме як учасника бойових дій, тому він ек звільнений від сплати судового збору за правилами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Загальна ціна позову складала 29 700,00 грн. Позов задоволено на суму 2970,00 грн. У стягненні 10 230,00 грн заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн неустойки відмовлено, а в частині 11 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту - закрито провадження.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає окремий закон - Закон України "Про судовий збір".

Питання повернення судового збору врегульовано статтею 7 Закону України "Про судовий збір", яка містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких сплачена сума судового збору, за відповідним клопотанням повертається судом особі, яка його сплатила.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином Закон України "Про судовий збір" передбачає загальне правило, згідно з яким судовий збір повертається у випадку закриття провадження у справі, та одне виключення із загального правила, а саме закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Отже, у зв`язку з закриття провадження у справі в частині стягнення 11000,00 грн (37,03% від ціни позовуу). Позивачеві за його клопотання підлягає поверненню судовий збір у сумі 897,19 грн (2422,40 х 37%). У звязку з частковим задоволенням позовних вимог, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 242,24 грн (2422,40 * 10% (2970/29700)).

Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за Кредитним договором № 11.11.2024-100000504 від 11.11.2024: 990,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту, 1 980,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування, а також 242,40 грн судового збору.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" 11 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 10 230,00 грн заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн неустойки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи не з`явилися в судове засідання. Позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 28 листопада 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО