Справа № 548/2113/25
Провадження №2/548/959/25
Хорольський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Лідовець Т. М.,
за участю секретаря судового засідання Манжос Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Хорол у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні з роботи, та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку,
19 вересня 2025 року до Хорольського районного суду Полтавської області звернулася позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні з роботи, та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Ухалою Хорольського районного суду Полтавської області від 24.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі.
Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер", у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, належно був повідомлений про місце, дату та час слухання справи.
Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про передачу справи до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, виходячи з такого.
Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
За положеннями пункту восьмого частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Згідно із частиною 4 цієї ж статті матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
Так, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.10.2025 у справі № 917/1814/25 відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер", зазначене підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осбі, фізичних осбі- підприємців та громадських формувань № 2076331 від 02.12.2025.
Отже, спір за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні з роботи, та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, має вирішуватись Господарським судом Полтавської області, у провадженні якого знаходиться справа № 917/1814/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".
Водночас із частиною третьою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
З аналізу положень статті сьомої, восьмої Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що положення частини третьої статті 7 цього Кодексу стосується тих справ, які перебувають на розгляді в різних господарських судах, а не судах цивільної юрисдикції.
Крім того, відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.
Отже, ЦПК України передбачено лише можливість передачі справи іншому суду у зв`язку з її непідсудністю, а не у зв`язку з її юрисдикцією іншому суду.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі 607/6254/15-ц звертає увагу на те, що 21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).
У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.
Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).
Згідно з частинами першою - третьою статті 3 ГПК України у редакції, чинній на час касаційного перегляду, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Тобто законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.
Закон № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексу № 2597-VIII.
У зв`язку з наведеним, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вказаний Кодекс № 2597-VIII передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.
Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.
Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.
Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.
Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Однак, у даному випадку закриття провадження у справі перешкоджатиме позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу № 2597-VIII Кодекс України з процедур банкрутства, а до цього - статтею 23 Закону № 2343-XII.
За встановлених обставин, справу необхідно передати до Господарського суду Полтавської області для розгляду по суті, на розгляді якого перебуває справа № 917/1814/25 про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".
Керуючись пунктом третім частини першої статті 255, статтями 353-355 ЦПК України, пунктом восьмим частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд
Цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні з роботи, та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку передати до Господарського суду Полтавської області для розгляду по суті, на розгляді якого перебуває справа № 917/1814/25 про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".
Ухвала в частині передачі справи до Господарського суду Полтавської області може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. М. Лідовець