Справа № 314/4222/25
Провадження № 2/314/2054/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі

головуючого судді Швець О.В.

з участю секретаря Павлівської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Вимоги позову мотивовано тим, що вона ОСОБА_1 , з 2014 року перебуває у фактичних сімейних відносинах з ОСОБА_2 . Вони зустрічалися, після чого почали жити разом та вести спільне господарство на теперішній час продовжують жити разом, офіційно шлюб не укладали. Також певний час були складні стосунки і деякі сварки, та інколи по короткому проміжку часу проживали окремо. В такий саме час, коли сильно посварились та проживали окремо, родилась ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) їх донька. Будучі розсердженою на відповідача, вона зареєструвала народження дитини, як мати одиначка, про що не повідомила відповідача, реєстрація відбулася у Солом`янському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про що свідчить актовий запис №2131. Згодом їх стосунки відновились, вони знову проживають разом, і відповідач бере активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. У 2025 році відповідачу стало відомо, що його батьківство офіційно не зареєстроване. Він наполягає на визнанні його батьком та офіційному внесенні відповідних змін до актового запису. Відтак, просить суд визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) батьком ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ). Зобов`язати Солом`янський відділ ДРАЦС у м. Києві внести зміни до актового запису №2131 від 03.06.2020 р. про народження дитини, зазначивши батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 31.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони та третя особа не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач, надала заяву, згідно якої просять розгляд справи проводити за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач, надав заяву, згідно якої просять розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання.

Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 - її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Єдиного Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження з зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, - від 20 вересня 2025 року, батьками ОСОБА_3 , значаться ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ч. 1, 3 статті 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За положеннями ст.134 Сімейного кодексу України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126, 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Стаття 128 Сімейного кодексу України вказує, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином законодавцем визначено порядок визнання батьківства як до, так і після народження дитини в позасудовому порядку, в тому числі за спільною заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, яка подається до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а разі наявності спору за рішенням суду.

Так, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт звернення сторін до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про внесення змін до свідоцтва про народження дитини, а також доказів відмови у проведенні таких дій. Відсутність зазначених доказів свідчить про те, що сторонами не було вичерпано передбачений законом порядок адміністративного врегулювання питання, що, у свою чергу, виключає можливість суду брати на себе функції органу державної влади та самостійно вирішувати питання, які законом віднесені до його компетенції. Таким чином, позбавлення органу державної влади можливості виконати свої повноваження у передбаченому законодавством порядку суперечило б принципу поділу влад і виходило б за межі судового контролю, який має здійснюватися виключно за легітимністю прийнятих рішень, дій чи бездіяльності уповноваженого органу.

Окремо суд підкреслює, що завданням суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з позицією, що викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 травня 2024 року, по справі № 910/7898/23.

Так, частиною 1,2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 (далі - Правила №96/5).

Пунктами 1.1, 1.5, 1.7 Правил №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України, паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.5, 2.9, 2.12 Правил №96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України). Громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, подають заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на їх вибір.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що пунктом 2.13 Правил №96/5 визначені підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану, якими, зокрема але не виключно є: висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України; заява про визнання батьківства.

Так згідно п. 2.16.16 Правил №96/5, за наявності заяви матері та батька дитини про визнання батьківства в актовий запис про народження, який складено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України, уносяться відомості про батька, змінюється по батькові дитини і, на бажання батьків, змінюється її прізвище.

З урахуванням того, що відповідач позов визнає, в даному випадку між сторонами відсутній спір щодо визнання батьківства відносно ОСОБА_3 . В той же час, суд повторно звертає увагу учасників справи, що доказів звернення до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану України із спільною заявою про визнання батьківства і наявного висновку про відмову у внесенні змін до актового запису про народження дитини та причини відмови у проведенні таких змін,- сторонами не надано.

Крім того, до позовної заяви надані тільки фото, будь-яких інших доказів на підтвердження наявної спорідненості між відповідачем ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , суду надано не було.

Визнання відповідачем позову в даному випадку не може бути єдиною підставою для задоволення позовних вимог.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною першою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Тобто, повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даному випадку відсутні, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Крім того, у разі якщо відповідач визнає позов та не заперечує щодо визнання його батьком спільної із позивачем дитини, то сторони не позбавлені права звернутися до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану про народження дитини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3 , що не позбавляє сторони права вирішення вказано питання в позасудовому порядку. З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 125,126, 128, 135 Сімейного кодексу України, і керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ольга Валеріївна Швець

28.11.2025