Справа № 211/6161/25
Провадження № 2/211/3027/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Строганової Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисенко Альони Вікторівни до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення недоплаченого розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Борисенко А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 02.06.2025 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 10 150 грн. 25 коп. недоплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення; стягнути з відповідача на користь позивача 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 13.05.1998 року працює на підприємстві відповідача у структурному підрозділі «Вагонне депо Мудрьона» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на різних посадах. 16.11.2023 року переведена економістом з матеріально-технічного забезпечення 1 категорії. З 02.02.2025 року продовжила дію трудового договору з ВП « Вагонне депо Мудрьона» філії «УЗ Вагон-Сервіс» АТ «Укрзалізниця». За період з 2017-2021 рр. перебувала у щорічних відпустках та користувалася правом на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення, яка оплачувалась відповідачем не у повному обсязі. Їй була надана матеріальна допомога не у повному обсязі, лише у розмірі: за відпустку з 12.01.2017 по 07.02.2017 року - 1 600, 00 грн., з 18.01.2018 по 03.02.2018 - 2 202, 50 грн., з 18.02.2019 по 17.03.2019 року - 2 401, 25 грн., з 17.02.2020 по 15.03.2020 року - 2 627, 50 грн., з 15.02.2021 по 06.03.2021 року - 2837, 50 грн. На думку позивача, відповідач свідомо порушив умови щодо виплат працівнику матеріальної допомоги на оздоровлення, встановлені п. 3.1.15 Колективного договору на 2015-2016 роки, укладеного між адміністрацією Відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» ДП «Придніпровська залізниця». Зауважує, що дія Колективного договору була продовжена у 2017, 1018, 2019, 2020 та 2021 році і до укладення Колективного договору АТ «Укрзалізниця». Пунктом 3.1.15 Колективного договору встановлено, що при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадку поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати за письмовою згодою матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 40% тарифної ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги. Оскільки, відповідач безпідставно недоплачує суму матеріальної допомоги, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх трудових прав.

Ухвалою суду від 30.09.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 49).

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.05.1998 року працює на підприємстві відповідача у структурному підрозділі «Вагонне депо Мудрьона» Регіональної філії «Придніпровська залізниця». 16.11.2023 року переведена економістом з матеріально-технічного забезпечення 1 категорі. З 02.02.2025 року продовжила дію трудового договору з ВП «Вагонне депо Мудрьона» філії «УЗ Вагон-Сервіс» АТ «Укрзалізниця» (а.с. 15-17).

У період з 2017 по 2021 позивач перебувала у щорічній відпустці та їй була нарахована та виплачена допомога на оздоровлення: з 12.01.2017 по 07.02.2017 року в розмірі 1 600, 00 грн., з з 18.01.2018 по 03.02.2018 року в розмірі 2 202, 50 грн., з 18.02.2019 по 17.03.2019 року в 2 401, 25 грн., з 17.02.2020 по 15.03.2020 року в розмірі 2 627, 50 грн., з 15.02.2021 по 06.03.2021 року в розмірі 2837, 50 грн., що підтверджується розрахунковими листами за 2017-2021 (а.с. 20-22).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача недоплаченої суми матеріальної допомоги на оздоровлення, позивач посилається на те, що відповідачем були порушені умови Колективного договору щодо виплати працівнику матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому п.3.1.15 Колективного договору.

Надаючи оцінку таким доводам позивача та його представника та перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 13 КЗпП України та статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами.

Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.

Згідно ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Пунктом 3.1.15 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом на 2015-2016 роки, укладеного між ВСП «Вагонне депо Мудрьона», в особі начальника Рипюк В.П., та головою первинної профспілкової організації ВСП «Вагонне депо Мудрьона» Букша Ю.М., схваленого конференцією трудового колективу 09.03.2015 року, встановлено, що при кожному наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадку поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати за письмовою згодою матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 40% тарифної ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги згідно з Положенням (а.с. 24-27).

Витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету первинної профспілкової організації СП «Вагонне депо Мудрьона» продовжено дію діючого колективного договору структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» РФ «Придніпровська залізниця» між адміністрацією та трудовим колективом працівників депо у 2017 році до укладання колективного договору АТ «Укрзалізниця» (а.с. 28).

Відповідно до спільної постанови начальника ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_2 та голови первинної профспілкової організації ВСП « Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_3 № 368 від 14.04.2017 року, постановлено застосовувати з 01.04.2017 року у чинному колективному договорі СП «Вагонне депо Мудрьона» замість величини «мінімальна заробітна плата» розрахункову величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом» (а.с. 29).

Витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету первинної профспілкової організації СП «Вагонне депо Мудрьона» № Пр.-22 від 05.01.2018 року продовжено дію діючого колективного договору структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» РФ «Придніпровська залізниця» між адміністрацією та трудовим колективом працівників депо у 2018 році до укладання колективного договору АТ «Укрзалізниця» (а.с. 30).

Витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету первинної профспілкової організації СП «Вагонне депо Мудрьона» №Пр.-34 від 02.01.2019 року продовжено дію діючого колективного договору структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» РФ «Придніпровська залізниця» між адміністрацією та трудовим колективом працівників депо у 2019 році до укладання колективного договору АТ «Укрзалізниця» (а.с. 31).

Витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету первинної профспілкової організації СП «Вагонне депо Мудрьона» №Пр.-34 від 11.01.2020 року продовжено дію діючого колективного договору структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» РФ «Придніпровська залізниця» між адміністрацією та трудовим колективом працівників депо з 2020 року до укладання колективного договору АТ «Укрзалізниця» (а.с. 32).

Витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету первинної профспілкової організації СП «Вагонне депо Мудрьона» №Пр.-34 від 29.12.2020 року продовжено дію діючого колективного договору структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» РФ «Придніпровська залізниця» між адміністрацією та трудовим колективом працівників депо у 2020 році до укладання колективного договору АТ «Укрзалізниця» (а.с. 33-34).

Відповідно до спільної постанови в.о. начальника СП «Вагонне депо Мудрьона» Веклич М.В. та голови первинної профспілкової організації ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Букша Ю.М. № Пр.-3 від 16.01.2021 року, постановлено внести зміни до колективного договору СП «Вагонне депо Мудрьона», а саме: пункт 3.1.15 викласти в новій редакції: «При наданні працівникам щорічної відпустки загальної тривалості або не менше її половини (у випадках поділу відпустки на частини), незалежно від періоду її надання, виплачувати один раз на рік згідно з положенням, за письмовою заявою працівника, матеріальну допомогу на оздоровлення виплачується в розмірі 50 відсотків тарифної ставки чи посадового окладу за посадою, котру обіймає працівник, встановленого штатним розписом на дату подання заяви, але не менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законодавством України на 01 січня (податкового) звітного року» (а.с. 35).

Пунктом 1.4. Колективного договору визначено, що зміни і доповнення до колективного договору, що не погіршують соціального та економічного становища працівників вагонного депо Мудрьона, вносяться протягом строку його дії до узгоджувальної комісії і при погодженні сторін затверджуються на спільному засіданні адміністрації і профспілкового комітету, а всі інші на конференції трудового колективу.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», тобто на момент прийняття спільної постанови начальника ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_2 та голови первинної профспілкової організації ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_3 № 368 від 14.04.2017 року, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3 200,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2017 року був встановлений на рівні 1 600,00 грн., з 01 травня 2017 року - 1 684,00 грн., з 01 грудня 2017 року 1 762,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2 000,00 грн., 2 105,00 грн., 2 202,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3 200,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2018 року був встановлений на рівні 1 762,00 грн., з 01 липня 2018 року - 1 841,00 грн., з 01 грудня 2018 року 1 921,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2202,50 грн., 2 301,25 грн. та 2 401,25 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3 723,00 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2019 року був встановлений на рівні 1 921,00 грн., з 01 липня 2019 року - 2 007,00 грн., з 01 грудня 2 102,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2 401,25 грн., 2 508,75 грн. та 2 627,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 4 173,00 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2020 року був встановлений на рівні 2 102,00 грн., з 01 липня 2020 року - 2 197,00 грн., з 01 грудня 2020 року 2 270,00 грн., тому 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, становив 2 627,50 грн., 2 746,25 грн. та 2 837,50 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні з 01 січня 2020 року була встановлена на рівні 4 723,00 грн., з 01 вересня 2020 року 5 000,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу, в розрахунку на місяць, з 01 січня 2021 року був встановлений на рівні 2 270,00 грн., з 01 липня 2021 року - 2 379,00 грн., з 01 грудня 2021 року 2 481 грн., тому два прожиткових мінімуми для працездатних осіб, встановлених законом, становив 4 540,00 грн., 4 758,00 грн. та 4 962,00 грн. відповідно, мінімальна заробітна плата по Україні з 01 січня 2021 року була встановлена на рівні 6 000,00 грн., з 01 грудня 2021 року 6 500,00 грн.

Таким чином, прийняття 14.04.2017 року спільної постанови начальника ВСП «Вагонне депо Мудрьона» Рипюк В.П. та голови первинної профспілкової організації ВСП « Вагонне депо Мудрьона» Букша Ю.М. № 368 від 14.04.2017 року про застосовування з 01.04.2017 року замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом» є діями, що погіршували становище працівників порівняно із законодавством та вказана постанова повинна була прийматися не за погодженням сторін на спільному засіданні керівництва ВСП «Вагонне депо Мудрьона» та голови первинної профспілкової організації ВСП «Вагонне депо Мудрьона», а на конференції трудового колективу, оскільки на момент прийняття вказаної постанови, мінімальна заробітна плата по Україні була встановлена на рівні 3 200,00 грн., отже вказана сума є більшою за 125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом, така різниця між вказаними величинами має місце і в наступних роках, тому суд уважає, що при визначенні позивачу розміру матеріальної допомоги на оздоровлення підлягає застосуванню не спільна постанова начальника ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_2 та голови первинної профспілкової організації ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_3 № 368 від 14.04.2017 року, яка погіршує становище працівників, а п. 3.1.15. Колективного договору.

Відповідно до ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Стаття 9 КЗпП не вимагає будь-якої процедури визнання недійсними умов договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством. Вона безпосередньо оголошує такі умови недійсними і не вимагають судової процедури визнання їх недійсними.

Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач попереджав позивача про погіршення існуючих умов оплати праці.

Суд уважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України» № 1774-VІІІ від 06.12.2016 року не створює юридичних наслідків щодо застосування п.3.1.15. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом на 2015-2016 роки, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом на 2015-2016 роки, укладеного між ВСП «Вагонне депо Мудрьона», в особі начальника ОСОБА_2 , та головою первинної профспілкової організації ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_3 , схваленого конференцією трудового колективу 09.03.2015 року, в частині виплати допомоги на оздоровлення, оскільки питання виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, умови виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, обставини, за яких вона виплачується, а також кому саме вона може бути виплачена першочергово, визначається, в даному випадку, колективним договором, п. 3.1.15 якого визначено, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується за письмовою заявою працівника у розмірі 40% відсотків ставки чи посадового окладу на момент надання допомоги за професією, котру обіймає працівник, але не менше мінімальної заробітної плати по Україні на момент виплати допомоги, а прийнята спільна постанова начальника ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_2 та голови первинної профспілкової організації ВСП «Вагонне депо Мудрьона» Букша Ю.М. № 368 від 14.04.2017 року про застосовування з 01.04.2017 замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «125 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом», та у подальшому спільної постанови в.о. начальника СП «Вагонне депо Мудрьона» Веклич М.В. та голови первинної профспілкової організації ВСП «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Букша Ю.М. № Пр.-3 від 16.01.2021 року про застосування замість мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини для визначення посадових окладів, заробітної плати та інших виплат передбачених колективними договорами, величину «50 відсотків тарифної ставки чи посадового окладу за посадою, котру обіймає працівник, встановленого штатним розписом на дату подання заяви, але не менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законодавством України на 01 січня (податкового) звітного року», прийняті з порушенням вимог Колективного договору, отже не підлягають застосуванню при визначенні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення.

На підставі викладеного вище, приймаючи до уваги положення п. 3.1.15 Колективного договору, суд уважає за необхідне при визначенні розміру недоплаченої частини матеріальної допомоги виходити з розміру мінімальної заробітної плати по Україні, встановленої за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, тому приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог та з стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь позивача недоплаченої матеріальної допомоги в розмірі 10150,25 грн., що складається з: 1600,00 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2017 рік (3 200,00 грн. 1600,00 грн.); 1520,50 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2018 рік (3 723,00 грн. 2202,50 грн.); 1771,75 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2019 рік (4 173,00 грн. 2401,25 грн.); 2095,50 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2020 рік (4723,000 грн. 2627,50 грн.); 3162,50 гривень недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2021 рік (6 000,00 грн. 2837,50 грн.).

Суд, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та характер позовної вимоги, яка є майновою. У зв`язку з цим суд уважає за необхідне судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

19.05.2025 року між адвокатом Борисенко А.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 19/05. Цього ж дня, сторонами договору підписано Акт № 1 про надання правової допомоги, відповідно до якого, на виконання п.3.1. 3.6, 3.7 Договору про надання правової допомоги № 19/05 від 19.05.2025 року, адвокатом надано наступну правову допомогу на загальну вартість 2500,00 грн.: усна консультація позивача щодо підстав для звернення до суду із даною позовною заявою, правовий аналіз, наданих позивачем документів 500,00 грн., складання позовної заяви (підготовка правової позиції, аналіз судової практики), ксерокопіювання позовної заяви та доданих до неї документів у кількості відповідно до кількості сторін, подання позовної заяви до суду 2000 грн. (а.с.40-44).

Відповідно до квитанції №3333445 від 19.05.2025 року позивачем ОСОБА_1 за оплату послуг адвоката було сплачено адвокату Борисенко А.В. 2500 грн. (а.с. 45).

Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Проаналізувавши матеріали справи та наведений детальний опис наданих позивачу адвокатом Борисенко А.В. послуг, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд враховує вимоги, з якими позивач звернувся до суду; складність справи; вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 2 500,00 грн., розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги, та уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2500, 00 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідає критерію реальності наданих адвокатом послуг.

Керуючись ст. ст. 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисенко Альони Вікторівни до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення недоплаченого розміру матеріальної допомоги на оздоровлення задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 недоплачену матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 10 150 (десять тисяч сто п`ятдесят) грн. 25 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень) грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» у дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Борисенко Альона Вікторівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3627, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця», , місцезнаходження за адресою: вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ.

Суддя В.О. Лебеженко