Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/762/25
Провадження № 2/391/399/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ревякіної О.В., розглянувши в смт. Компаніївка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 18300 грн, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором і просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 21.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.

Позивачу та відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, яку позивач отримав через систему «Електронний суд», а відповідач рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 04.11.2025.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

18.10.2024 ТОВ «Мілоан» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №9509348 за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 5000 грн строком на 345 днів, дата остаточного погашення заборгованості 28.09.2025, загальні витрати позичальника за кредитом складають 15775 грн. Денна процентна ставка складає 0,91%. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 20775 грн.

Пунктом 1.5.1 Договору встановлена комісія за надання кредиту 375 грн, яка нараховується одноразво в момент видачі кредиту.

Пунктом 1.5.2 Договору встановлена комісія за обслуговування кредиту в сумі 15400 грн.

Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .

У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та /або сплати процентів, комісій, інших платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 грн за кожний випадок порушення зобов`язання (п.4.1 Договору).

Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором (п. 6 кредитного договору).

Укладаючи кредитний договір №9509348 відповідач електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 667172 підписала анкету заяву на кредит, заяву на отримання кредиту, графік платежів за договором (додатки №1-3 до договору про споживчий кредит №9509348 від 18.10.2024).

Отримання відповідачем коштів в сумі 5000 грн за договором №9509348 підтверджується копією платіжного доручення № 141684743 від 18.10.2024 про перерахування коштів на кортковий рахунок № НОМЕР_1 .

26.03.2025 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 116-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9509348 від 18.10.2024.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 18300 грн, що складається: 5000 грн заборгованість по кредиту за весь строк користування, 700 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 6300 грн прострочена заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 6300 грн заборгованість по неустойці (штраф/пеня) та/або процентам за порушення грошового зобов`язання.

Сума заборгованості, вказана у наданій позивачем виписці з особового рахунку за кредитним договором та у розрахунку заборгованості складає 18300 грн, а саме: 5000 грн заборгованість за сумою кредиту; 7000 грн прострочена заборгованість за комісіями за обслуговування кредиту; 6300 грн заборгованість по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦУ України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Таким чином, судом встановлено укладення між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №9509348 від 18.10.2024 у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними, а також у подальшому укладення між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Договору відступлення прав вимоги № 116-МЛ.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Однак станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, у неї виникла заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано, доказів сплати коштів за договором суду не надано.

Відповідно до виписки з особового рахунка відповідача за кредитним договором №9509348, доданої до позовної заяви, загальна сума заборгованості складає 18300 грн, а саме: 5000 грн заборгованість за сумою кредиту; 7000 грн прострочена заборгованість за комісіями за обслуговування кредиту; 6300 грн заборгованість по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі №343/557/15-ц зроблено висновок: «Так, за змістом частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній станом на 08 травня 2007 року) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволені вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 7000 грн за обслуговування кредиту.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 року у справі №6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Як вбачається з кредитного договору ТОВ «Мілоан» встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 375 грн, тобто встановлено плату за послугу, яка є обов`язком саме кредитодавця, відповідно до умов договору.

Отже, умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача комісії за надання кредиту у розмірі 375 грн.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21.04.2021 року у справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15.12.2021 року у справі №209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21.07.2021 року у справі №751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Щодо вимог про стягнення заборгованості за неустойкою в сумі 6300 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), що також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23).

Отже, суд вважає, що вимога про стягнення неустойки в сумі 6300 грн за невиконання грошового зобов`язання є неправомірною, а відтак задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 5000 грн.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 662 грн (5000 х 2422,40 / 18300).

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, в розмірі 8000 гривень, слід зазначити наступне.

Згідно статтей 133, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатських послуг, частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає, що визначений розмір оплатив сумі 8000 грн є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Виходячи з конкретних обставин справи, її складності, наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, віднесення справи до категорії малозначних, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а також враховуючи відсутність доказів на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу (доказів оплати) позивачем послуг за договором про надання правової допомоги від 01.07.2025, зважаючи на те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, що є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складають 810 грн (3000 грн х 27% = 810 грн).

Керуючись статтями 4, 19, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором №9509348 від 18.10.2024 в розмірі 5000 грн; судовий збір в сумі 662грн; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 810 грн.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. РЕВЯКІНА