Провадження № 2/734/1264/25 Справа № 734/3879/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бузунко О.А.,

при секретарі Шапці О. О.,

розглядаючи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме:

земельну ділянку площею 2,0327 га, кадастровий номер :06:001:0156, розташовану на території Лихолітської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265565 від 23 листопада 2006 року;

в суд звернулась ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2025 року провадження у справі було відкрито та призначене до підготовчого судового засідання.

В матеріалах справи міститься:

- заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача;

- заява за підписом секретаря селищного голови Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Козелецькою селищною радою, актовий запис про смерть №150.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0327 га, кадастровий номер :06:001:0156, розташована на території Лихолітської сільської ради, Чернігівського району,Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265565 від 23 листопада 2006 року.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Козелецькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 92/2023, згідно з якою:

за життя ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном, склавши 02 лютого 2008 року заповіт, посвідчений державним нотаріусом, за яким заповіла усе своє майно, що належатиме їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповіла, ОСОБА_1 .

19 травня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 8-235 від 20.12.2022, ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , одна.

Таким чином, ОСОБА_1 є такою, що прийняли спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте через відсутність правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання.

ОСОБА_1 , як спадкоємиця за заповітом на спадщину, прийняла її, але оформити дану спадщину не можуть через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

01 серпня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 15 вересня 2005 року № 325, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0327 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Лихолітської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності до ст.152 ч.3 п."а"ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні ОСОБА_2 на підставі:

Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265565 було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,03 га, яка складається з: рілля - площа земельної ділянки становить 1,9297 га (кадастровий номер :06:001:0156); сіножаті - площа земельної ділянки становить 0,1030 га (кадастровий номер :06:003:0156).

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 16 травня 2025 року за земельними ділянками (кадастровий номер: :06:001:0156, :06:003:0156) обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Таким чином, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання.

Відповідно до ч. 1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст.392ЦКУкраїни власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачами в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінал правовстановлючого документу на земельні ділянки позивачами втрачений, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

Керуючись ст.ст. 392, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 81, 89, 200, 247, 259, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на:

земельну ділянку площею 2,0327 га, розташовану на території Лихолітської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265565 від 23 листопада 2006 року, з яких рілля площею1,9297 га, кадастровий номер :06:001:0156, сіножать площею 0,1030 га, кадастровий номер :06:003:0156,

в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відомості про учасників провадження:

ОСОБА_1 /адреса:

АДРЕСА_2 рада Чернігівського району Чернігівської області /вул. Соборності, 27, сел. Козелець Чернігівського району Чернігівської області/.

Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області: вул. П`ятницька, буд. 11, м. Чернігів, 14000.

Суддя Олена БУЗУНКО