УХВАЛА

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 357/11465/23

провадження № 61-13246ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Білоцерківської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, про визнання незаконним та скасування рішення Білоцерківської міської ради, скасування державної реєстрації речового права на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулись до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Скасовано рішення Білоцерківської міської ради Київської області № 2423-24-VІІ від 23 грудня 2021 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки комунальної власності у власність ОСОБА_5 ».

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0391 га, кадастровий номер: :03:025:0186, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано в Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0391 га, кадастровий номер: :03:025:0186.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2025 року скасовано. Відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.Здійснено розподіл судових витрат.

12 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (апеляційний суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду: від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14, від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, від 28 березня 2018 року у справі

№ 681/1039/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц, від 01 серпня 2022 року у справі № 619/1415/19, від 04 серпня 2021 року у справі

№ 263/11779/16-ц, від 03 квітня 2024 року у справі № 278/3198/20, від 04 лютого 2025 року у справі № 681/1215/22, суд не дослідив зібрані у справі докази - пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Зважаючи на те, що доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у цій справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільнена від сплати судового збору у зв`язку з тим, що вона є інвалідом ІІ групи та звільняється від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження додає довідку до акта огляду МСЕК, серії АВ № 1082929.

У пункті 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Тому клопотання про звільнення від сплати судового збору слід залишити без розгляду.

Крім того, до скарги додано заяву про зупинення дії оскарженої постанови Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Заява мотивована тим, що постанова апеляційного суду не передбачає примусового виконання. Разом з тим, апеляційним судом здійснено розподіл судових витрат. Отже, у разі відкриття касаційного провадження, з позивачів будуть стягуватись кошти, і в разі задоволення касаційної скарги, для повернення стягнутих коштів позивачі будуть змушені докласти значних зусиль для відновлення своїх прав шляхом нового звернення до суду.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії або виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дії або виконання.

Проте вказані в заяві обставини не свідчать щодо необхідності зупинення дії оскарженого судового рішення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність у цьому. Тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі № 357/11465/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко