Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8980/25
Провадження № 2/711/2925/25
17 листопада 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Півень С.А.
представника позивача Макєєва О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Представник позивача адвокат Макєєв О.В., який діє на підставі ордеру серії СА №1798213 від 25.09.2025, звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що позивач є основним наймачем спірної квартири і проживає в ній разом з дружиною, а відповідачі мають зареєстроване місце проживання у такій квартирі. Квартира належить до державного житлового фонду і не приватизована. Відповідачі є дітьми позивача і тривалий час проживають за кордоном, а тому не користуються спірним житлом та не беруть участі в утриманні такого житла, внаслідок чого позивач вимушений нести тягар утримання квартири та сплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги. Оскільки відповідачі не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею, то вони втратили право користування таким жилим приміщенням.
01.10.2025 судом відкрито провадження у справі з прийняттям рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи відповідачі повідомлялись шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), а також шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду. Натомість всі судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачам з причин відсутності останніх за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним їх повідомленням. Отже, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідачі не з`явилася в судові засідання 31.10.2025, 17.11.2025 та не повідомили про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Представник позивача адвокат Макєєв О.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Додатково пояснив, що спірна квартира була надана в користування позивачу та членам його сім`ї, але відповідачі з 2018 року фактично не проживають та не користуються таким житлом і не виконують своїх обов`язків наймачів житла, а тому вони вважаються такими, що втратили право користування квартирою.
За клопотанням представника позивача в судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що проживають по сусідству з позивачем та засвідчили, що відповідачі понад п`ять років поспіль не проживають у помешканні позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
На підставі наказу ВАТ «ТЕМП» №32 від 28.05.1998 позивачу 14.04.1999 був виданий ордер №44 на право заселення в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (далі спірне житло). До складу сім`ї позивача в ордері зазначено наступних осіб: дружина ОСОБА_6 , діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с. 9-10/.
З 08.09.1999 позивач та відповідачі мають зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання у спірному житлі, що підтверджується відповідними витягам з реєстру територіальної громади /а.с. 8, 16, 22/.
16.09.2025 спеціалістами департаменту соціальної політики Черкаської міської ради складений акт опитування сусідів №1805, відповідно у спірному житлі фактично проживає позивач та його дружина ОСОБА_6 , а відповідачі у такому житлі не проживають з 2018 року й дотепер /а.с. 12/.
Відповідно до відомостей з паспортних документів громадян України для виїзду за кордон, якими документовані відповідачі, ОСОБА_3 з серпня 2022 року, а ОСОБА_2 з липня 2023 року проживають у Канаді /а.с. 17-18, 23-24/.
Наявність реєстрації місця проживання відповідачів у спірному житлі порушує права позивача, оскільки вони не виконують обов`язків наймачів житлового приміщення і не вчиняють дій для реєстрації зміни їх місця проживання. Тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
За таких обставин між сторонами вбачається спір, що виник із житлових правовідносин, які регулюються главою 2 розділу ІІІ Житлового кодексу України (далі ЖК).
Відповідно до ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Таким чином, відповідачі, які вселилася до квартири як член сім`ї основного наймача, мають право за будь-яких умов користуватися зазначеним житловим приміщенням. Натомість, окрім прав такі користувачі зобов`язані дотримуватись обов`язків, що випливають із факту користування житлом, і, зокрема, брати участь в утриманні такого житла та нести солідарну відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із договору найму житла.
Згідно ч. 1 ст. 78 ЖК тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення. Таким чином, відсутність наймача або члена сім`ї не звільняє таку особу від виконання обов`язків, пов`язаних з наймом житлового приміщення.
Частиною першою ст. 71 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З урахуванням змісту зазначених норм суд вважає, що відсутність відповідачів у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , - протягом останніх кількох років без поважних причин дає підстави для визнання їх такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до пп. 2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022р. №265, зняття із зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Отже позивачем обраний спосіб захисту його порушених житлових прав, який відповідає діючому законодавству.
Враховуючи, що відповідачі відсутні протягом понад п`ять років поспіль за місцем свого проживання, не користуються житловим приміщенням без поважних причин, не виконують обов`язки наймачів житла, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 992,40 грн. /а.с. 4/. Натомість, враховуючи що позивач не заявляв вимог про відшкодування йому судових витрат за рахунок відповідачки, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 5, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 284 Цивільного процесуального кодекс України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачами - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 24 листопада 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко