Справа № 594/1305/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ороновської Ольги Михайлівни, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідністю, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ороновської О.М., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 25 червня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Поряд з тим зазначила, що на даний час в провадженні Борщівського районного суду Тернопільської області перебуває справа за позовом відповідача до неї про розірвання шлюбу. Вона із сином проживає в АДРЕСА_1 . Відповідач проживає за іншою адресою.

Син ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю. У зв`язку із хворобою, потребує постійного стороннього нагляду та допомоги у повсякденному житті. Стан здоров`я ОСОБА_3 зумовлює необхідність безперервного контролю за його поведінкою, організацією побуту, забезпеченням безпеки, супроводу під час відвідування медичних і освітніх закладів. У зв`язку з цим, вона як мати, не має можливості працевлаштуватися та виконувати трудові обов`язки, оскільки догляд за дитиною потребує цілодобової присутності і особистої її участі.

А тому, просила суд стягувати із відповідача аліменти на своє утримання, як матері дитини, з якою проживає дитина з інвалідністю у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн протягом усього часу проживання з дитиною інвалідом ОСОБА_3 , та опікування ним, починаючи з 16.10.2025.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

06 листопада 2025 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає повністю. Зокрема зазначив, що син ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, однак не є таким, що не може обходитися без постійного стороннього догляду. Жодний, долучений до позовної заяви, документ не містить офіційного підтвердження необхідності постійного стороннього догляду за дитиною. Навпаки, син з 22 серпня 2023 року і до сьогодні відвідує ясла-садок, з 6 квітня 2023 року відвідує Інклюзивно-ресурсний центр у м. Борщів, де перебуває на обліку та отримує психолого-педагогічну допомогу.

Поряд з цим зазначив, що він як батько, ніколи не відвертався від дитини, не залишав і не залишить сина без своєї участі в його житті, вихованні та утриманні.

Судовим наказом Борщівського районного суду від 23 вересня 2025 року за заявою позивачки стягнуто з нього в користь останньої аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Усі додаткові витрати, які позивачка буде нести на лікування, розвиток, навчання, розваги сина, він розділяв та буде розділяти з нею разом.

За таких обставин, просив в задоволені позову відмовити повністю.

12 листопада 2025 року до суду через систему «Електронний суд» представником позивачки адвокатом Ороновською О.М. подано відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідно до довідки Борщівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «ЛІСОВА КАЗКА» Борщівської міської ради від 10 листопада 2025 року №80 ОСОБА_3 відвідує старшу групу «Берізка» з 8.00 до 13.00 год. Хлопчика постійно супроводжує до закладу мама. За період, який дитина відвідує заклад, батько- ОСОБА_2 , жодного разу не цікавився вихованням дитини.

Також зауважила, що при повітряних тривогах та нападах істерики ОСОБА_3 позивачка забирає сина із закладу дошкільної освіти, що унеможливлює планування часу у першій половині дня. З 12:00 до 13:00 години ОСОБА_5 проходить заняття в Інклюзивно-ресурсному центрі (ІРЦ) за участі позивачки.

Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 06.04.2023 р. №ІРЦ-85820/2023/398932, ОСОБА_3 рекомендований IV рівень підтримки в закладах освіти.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 Порядку організації інклюзивного навчання у закладах дошкільної освіти затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2019 р. № 530 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2025 р. № 1036) (надалі-Порядок) рівні підтримки - обсяг тимчасової або постійної підтримки в освітньому процесі дітей, які цього потребують, відповідно до їх індивідуальних потреб.

Відповідно до Додатку 2 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2025 р. № 1036) IV рівень підтримки в закладах освіти є труднощами тяжкого ступеня прояву, які характеризуються наявністю бар`єрів у різних сферах розвитку, що перешкоджають успішному функціонуванню (розвитку/ навчанню/ взаємодії/ ігровій діяльності/ мобільності) в закладі дошкільної освіти.

Крім того, зауважила, що перебуваючи вдома дитина разом із матір`ю займається за програмою прикладного аналізу поведінки (АВА-терапії) та виконує вправи з сенсорної інтеграції відповідно до протоколу, розробленого спеціалістом. Ці заняття спрямовані на зменшення проявів аутизму, розвиток мовлення, соціальних навичок, концентрації уваги, а також на формування базових навичок самообслуговування.

Отже, беручи до уваги, що дитина ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти лише у першій половині дня (з 8:00 до 13:00 год) і потребує постійного догляду та контролю у зв`язку з наявними порушеннями розвитку та ризиком епілептичних нападів, мати, ОСОБА_1 , об`єктивно позбавлена можливості працювати або здійснювати будь-яку іншу трудову діяльність.

Потреба у безперервному нагляді за дитиною не є суб`єктивним бажанням матері, а зумовлена медичними показами, рекомендаціями лікарів та реальним станом здоров`я дитини. Залишення ОСОБА_3 без супроводу навіть на короткий час створює ризик для його життя і здоров`я, що підтверджується консультативними висновками спеціалістів.

У зв`язку з цим, позивачка забезпечує щоденний догляд, допомогу у побутових діях, спілкуванні, пересуванні, харчуванні, а також супроводжує дитину до медичних, освітніх та реабілітаційних установ.

Наведене є обставиною істотного значення при розгляді даної справи, оскільки свідчить, що позивачка фактично позбавлена можливості забезпечувати власне матеріальне утримання через необхідність постійної опіки над дитиною з інвалідністю.

Крім того, відповідно до наданої до позовної заяви виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3835/220 від «02» квітня 2025 року ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю. Повний діагноз: дитячий аутизм з якісними порушеннями соціальної реципрокносні і комунікації, перцептивними порушеннями і стереотипними формами поведінки, диспраксичними та дизартричними порушеннями, розладом рецептивно-експресивного мовлення (НМ 1 рівня), когнітивною недостатністю, що відповідає рівню розумової відсталості.

Відповідно до консультативного заключення лікувально-діагностичного центру неврології та епілептології «Епі.NET» від 25.02.2025 року ОСОБА_3 встановлений діагноз: Криптогенна епілепсія. Затримка психомовленнєвого розвитку. Розлад спектру аутизму. Відповідно до даного консультативного заключення рекомендовано дотримання охоронного режиму - заборонено самостійне купання у водоймищах, ванній, знаходження самостійно з гарячими поверхнями тощо. Існує ризик повторного розвитку епілептичного нападу у дитини з огляду на дані ЕЕГ.

Таким чином, здійснення позивачкою постійного догляду за сином та неможливості працевлаштування підтверджується сукупністю наданих до суду доказів.

З огляду на встановлені діагнози, дитину небезпечно залишати наодинці в будинку, дитина не може самостійно себе обслуговувати та потребує постійного нагляду, у зв`язку з чим просила позов задовольнити в повному обсязі.

24 листопада 2025 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що у відповіді на відзив, позивач погодилася і акцентувала увагу суду на змісті довідки, яку видала директор ЗДО «Лісова казка» Ірина Андрійчук, про те, що він, як батько, жодного разу не цікавився вихованням дитини. При цьому, позивачці достовірно відомо, що з 17 лютого 2023 року він служив інспектором взводу № 4 роти № 1 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а з 1 червня 2023 року служив командиром вищевказаного взводу, з 14 листопада 2025 року по 10 лютого 2025 року служив командиром вищевказаної роти.

Відповідно, по місцю проживання він знаходився лише під час наданих йому відпусток.

За роки шлюбу позивачці відомий характер і режим його роботи. На службі він перебуває майже цілодобово. У їхній сім`ї він працював, отримував заробітну плату, дружина займалася розвитком, лікуванням дитини.

За таких обставин, дослідивши доводи сторін, надані в обгрунтування позову, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 18 квітня 2018 року.

З акту, затвердженого головою управління ОСББ Бугера С.В. 14.09.2025, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 разом із сином проживають в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно довідок Борщівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Лісова Казка» №77 від 03.11.2025, та №80 від 10.11.2025, ОСОБА_3 відвідує Борщівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Лісова Казка» з 22.08.2023. Дитина відвідує старшу інклюзивну групу «Берізка» з 08.00 год. до 13.00 год. Навчально-освітній процес вихованця здійснюється за допомогою асистента вихователя групи. Хлопчика постійно супроводжує до закладу мама. За період, який дитина відвідує заклад, батько ОСОБА_2 жодного разу не цікавився вихованням дитини.

Згідно довідки №01-13/32 від 04.11.2025, виданої Комунальною установою «Інклюзивно ресурсний центр» Борщівської міської ради, ОСОБА_3 перебуває на обліку в ІРЦ з 06.04.2023 та отримує психолого педагогічну допомогу.

Поряд з тим встановлено, що син сторін ОСОБА_3 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим ВОГ №2 ГУ ПФУ в Тернопільській області, і йому призначена державна соціальна допомога.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3835/220 від 02 квітня 2025 року, наданої комісією КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю. Повний діагноз: дитячий аутизм з якісними порушеннями соціальної реципрокносні і комунікації, перцептивними порушеннями і стереотипними формами поведінки, диспраксичними та дизартричними порушеннями, розладом рецептивно-експресивного мовлення (НМ 1 рівня), когнітивною недостатністю, що відповідає рівню розумової відсталості.

Відповідно до консультативного заключения лікувально-діагностичного центру неврології та епілептології «Eni.NET» від 25.02.2025, ОСОБА_3 встановлений діагноз: Криптогенна епілепсія. Затримка психомовленнєвого розвитку. Розлад спектру аутизму. Рекомендовано дотримання охоронного режиму - заборонено самостійне купання у водоймищах, ванній, знаходження самостійно з гарячими поверхнями тощо. Існує ризик повторного розвитку епілептичного нападу у дитини з огляду на дані ЕЕГ.

Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 06.04.2023 р. №ІРЦ-85820/2023/398932, складеного Комунальною установою «Інклюзивно ресурсний центр» Борщівської міської ради, ОСОБА_3 рекомендований IV рівень підтримки в закладах освіти.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 Порядку організації інклюзивного навчання у закладах дошкільної освіти затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2019 р. № 530 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2025 р. № 1036) (надалі-Порядок) рівні підтримки - обсяг тимчасової або постійної підтримки в освітньому процесі дітей, які цього потребують, відповідно до їх індивідуальних потреб.

Відповідно до Додатку 2 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2025 р. № 1036) IV рівень підтримки в закладах освіти є труднощами тяжкого ступеня прояву, які характеризуються наявністю бар`єрів у різних сферах розвитку, що перешкоджають успішному функціонуванню (розвитку/ навчанню/ взаємодії/ ігровій діяльності/ мобільності) в закладі дошкільної освіти.

Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

За таких обставин, право матері на отримання аліментів від батька дитини виникає у разі, якщо вона проживає з дитиною-інвалідом; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; матір опікується нею; другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Позивачем наведено обставини та на підтвердження таких докази щодо того, що вона проживає з дитиною-інвалідом; дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; та те, що вона, як матір опікується нею.

Проте, позивачем не наведено жодних обставин щодо того, що відповідач, як батько дитини з інвалідністю, може надавати матеріальну допомогу, в тому числі у виді аліментів на її утримання, як матері дитини.

Зміст позовних вимог, як і додані до позовної заяви документи, жодним чином не висвітлюють питання щодо можливості відповідача надавати відповідну матеріальну допомогу суду не надано жодної інформації щодо стану матеріального забезпечення відповідача, характеру та розміру отримуваного ним доходу, джерел такого.

Крім того, такий стан речей, тим більше без обґрунтування суми у розмірі 5000 грн. ( чому тверда грошова сума, чому не частка від заробітку, як було при визначенні розміру аліментів на дитину, т.д і т.п.), позбавляє суд правомірно визначитись із розміром таких аліментів.

Не здобуто таких даних і в ході судового розгляду.

Що в свою чергу позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини, визначення співмірності заявлених вимог з реальним станом речей, зокрема, у співвідношенні до джерел доходу та розміру такого у відповідача.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192, 199, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуюча: