КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-во/947/200/25
УХВАЛА

03.12.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали цивільної справи за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2010 року по цивільній справі №2-3002/10 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСибБанк» (далі АКІБ «УкрСибБанк»), треті особи - ОСОБА_6 , приватні нотаріуси: Главацький Володимир Петрович та Юрченко Ірина Петрівна, Київська районна адміністрація Одеської міської ради орган опіки та піклування, про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання дійсним договору купівлі - продажу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири, визнання недійсним договору іпотеки квартири, зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії, витребування квартири з чужого незаконного володіння, зобов`язати усунути перешкоди у володінні квартирою й звільнити квартиру, вселення в квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

02.12.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2010 року по цивільній справі №2-3002/10 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСибБанк» (далі АКІБ «УкрСибБанк»), треті особи - ОСОБА_6 , приватні нотаріуси: Главацький Володимир Петрович та Юрченко Ірина Петрівна, Київська районна адміністрація Одеської міської ради орган опіки та піклування, про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання дійсним договору купівлі - продажу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири, визнання недійсним договору іпотеки квартири, зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії, витребування квартири з чужого незаконного володіння, зобов`язати усунути перешкоди у володінні квартирою й звільнити квартиру, вселення в квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому судді 03.12.2025 року.

Оглянувши вказану заяву, суддею встановлено наступне.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Статтею 182 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що законодавець роз`яснив учасникам справи, яким чином вони можуть викласти свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо процесуальних питань під час судового розгляду цивільної справи.

Таким чином, на всіх стадіях судового розгляду, зокрема відкриття провадження, підготовче провадження, розгляд справи по суті, прийняття рішення по суті, виконання судового рішення, учасники справи мають право подати до суду заяви з процесуальних питань (статті 182, 183 ЦПК України).

Частиною 1 статті 183 ЦПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Як вбачається подана до суду заява не містить відомостей про наявність у заявника та його представника електронного кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Також відповідна заява не містить жодних відомостей про інших учасників справи, їх місце проживання чи місцезнаходження.

Частиною другою статті 183 ЦПК України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

З заяви вбачається, що заявником подана дана заява про виправлення описки у рішенні суду, яким завершено розгляд справи, а відтак після розгляду справи та стадії фактичного виконання рішення суду.

У зв`язку з чим суд доходить до висновку про застосування положень ч.2 ст. 183 ЦПК України до даної заяви.

Як вбачається, заявником до заяви в порушення приписів ч.2 ст. 183 ЦПК України не надано доказів на підтвердження надіслання копії поданої до суду заяви, разом з доданими до неї документами, іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, оскільки заяву про виправлення описки у рішенні суду подано без додержання вимог викладених у ст.183 ЦПК України, остання підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Також судом приймається, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява №12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Крім того, згідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 20.11.2019 у справі № 289/2207/17 (провадження № 14-506цс19) зазначено: «розгляд справи за відсутності учасника, щодо якого немає відомостей про його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, є порушенням статті 6 Конвенції про права особи на справедливий судовий розгляд та статей 8, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом».

Отже, необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду справ є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії заяви порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Одночасно судом ураховується, що у відповідності до довідки Київського районного суду міста Одеси від 03.12.2025 року повідомлено, що матеріали цивільної справи №2-3002/10, знищено за терміном зберігання, за наслідком чого суд також позбавлений можливості встановити усі дані учасників цивільної справи №2-3002/10, їх адресу місця проживання та місцезнаходження, наявність в останніх зареєстрованого електронного кабінету, відомості про що також відсутні у поданій до суду заяві, для їх подальшого сповіщення судом, у тому числі прийнятого судового рішення за наслідком розгляду заяви заявника.

З урахуванням викладеного, оскільки подана заява не відповідає вимогам ч.1 і ч.2 ст.183 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2010 року по цивільній справі №2-3002/10 року, слід повернути заявнику без розгляду.

Крім того, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст. ст. 183, 269, 352-354 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2010 року по цивільній справі №2-3002/10 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСибБанк» (далі АКІБ «УкрСибБанк»), треті особи - ОСОБА_6 , приватні нотаріуси: Главацький Володимир Петрович та Юрченко Ірина Петрівна, Київська районна адміністрація Одеської міської ради орган опіки та піклування, про визнання недійсним договору дарування квартири та визнання дійсним договору купівлі - продажу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири, визнання недійсним договору іпотеки квартири, зобов`язання нотаріуса вчинити певні дії, витребування квартири з чужого незаконного володіння, зобов`язати усунути перешкоди у володінні квартирою й звільнити квартиру, вселення в квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. В. Калініченко