ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1991/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7955/14-ц Категорія: на ухвалу Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Педченка Володимира Сергійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року у справі за заявою Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

12.02.2025 року Другий відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити боржника ОСОБА_2 на його спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 щодо виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2015 року № 711/7955/14-ц про зобов`язання ОСОБА_2 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 в попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» на газовий котел КЧМ; привести в попередній стан труби (батареї) опалення в 2-ох кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, п`ятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4».

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ відкрито виконавче провадження № 48343129 з примусового виконання виконавчого листа № 711/7955/14-ц виданого 31 липня 2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси щодо зобов`язання ОСОБА_2 привести в попередній стан спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Другий відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) є правонаступником Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ в зв`язку з його реорганізацією, тому вищезазначене виконавче провадження було передано їм для виконання.

10 січня 2024 року на адресу Відділу надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій вона повідомила, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та додано до заяви копію свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що виконавче провадження не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, Другий відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), керуючись положеннями ст. 442 ЦПК України, звернувся до суду з відповідною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року в задоволенні заяви Другого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що визначене за рішенням суду від 06 травня 2015 року зобов`язання ОСОБА_2 привести спадкове майно в попередній стан є таким, що нерозривно пов`язане з особою боржника, а відтак в такому зобов`язанні неможливе правонаступництво на стороні боржника в порядку спадкування, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни у виконавчому провадженні № 48343129 боржника ОСОБА_2 на його спадкоємця ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з ухвалою суду Другий відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) через свого представника Педченко В.С. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року та задовольнити подану до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на сьогоднішній день виконавче провадження не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. При цьому державним виконавцем вжито вичерпний перелік заходів, направлених на примусове виконання рішення. Вжитими заходами не вдалося виконати рішення суду, тому з метою повного та своєчасного виконання рішення виникла необхідність заміни сторони виконавчого провадження.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 подані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та зареєстровані у Спадковому реєстрі, а роботи з приведення майна у попередній стан можуть бути виконані іншими особами, а не особисто боржником.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року як необґрунтовану та ухвалити постанову, якою замінити боржника ОСОБА_2 на його спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 48343129 щодо виконання виконавчого листа № 711/7955/14-ц.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 10 квітня 2024 року звернувся до Черкаської нотаріальної контори № 2 з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2

ОСОБА_3 згідно із заповітом є спадкоємцем ОСОБА_2 , тому саме він зобов`язаний виконати рішення суду від 06 травня 2015 року і в разі смерті боржника за наявності в нього спадкоємців відбувається заміна боржника у зобов`язанні. Суд вищевказаного не врахував та необґрунтовано відмовив в задоволенні заяви Другого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ).

Відзив на апеляційні скарги не надходив.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року залишено без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 вересня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 17 червня 2025 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 жовтня 2025 року у складі колегії суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В. цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Педченка Володимира Сергійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлені наступні обставини у справі.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , в попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від 1/2 частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» та газовий котел КЧМ; привести в попередній стан труби (батареї) опалення в 2-х кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, п`ятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 липня 2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2015 року залишено без змін.

07 серпня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48343129 щодо виконання виконавчого листа № 711/7955/14-ц, виданого 31 липня 2015 року.

Примусове виконання зазначеного вище рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_2 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , в попередній стан здійснюється Другим відділом державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ОСОБА_2 заповів своєму племіннику ОСОБА_3 належну йому 1/10 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

10 квітня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулась його рідна сестра ОСОБА_1 .

Станом на дату розгляду справи в судах попередніх інстанцій рішення суду у справі № 711/7955/14-ц не виконано, виконавче провадження не закінчено, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України, статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Чіжов проти України», № 6962/02, 17 травня 2005 року ЄСПЛ зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої пунктом 1 статті 6 Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення ЄСПЛ у справах «Півень проти України», № 56849/00, 29 червня 2004, «Горнсбі проти Греції», № 18357/91, 19 березня 1997 року).

Відповідно до змісту рішення ЄСПЛ у справі «Шмалько проти України», №60750/00, 20 липня 2004 року право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Сукупний аналіз рішень ЄСПЛ у справах «Алпатов та інші проти України», № 7321/05 , 18 грудня 2012 року, «Робота та інші проти України», № 7158/04, 17 січня 2013 року, «Варава та інші проти України», № 12405/06, 17 січня 2013 року, «ПМП «Фея» та інші проти України», № 27617/06, 12 лютого 2013 року достеменно засвідчує однозначну позицію Суду про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Слід також згадати рішення ЄСПЛ у справі «Бурміч та інші проти України», № 46852/13, 12 жовтня 2017 року, в якому Суд визначив, що Уряду України поки що не вдалося вжити необхідні заходи загального характеру, здатні усунути першопричини системної проблеми, констатованої раніше Судом, і надати ефективний засіб юридичного захисту, спроможний забезпечити усім потерпілим відшкодування на національному рівні. Тривале протягом багатьох років невиконання Україною рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04, від 15 жовтня 2009 року) унеможливило вирішення системної проблеми невиконання рішень національних судів, спровокувавши тим самим подальше подання великої кількості заяв, які піднімають питання, аналогічні тим, що розглядалися у цій справі.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення закріплені у статті 442 ЦПК України.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Виходячи зі змісту процесуального законодавства, процесуальне правонаступництво це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Таким чином, підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11, у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 523/15975/18.

Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження») слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20).

Відмовляючи у задоволенні заяви Другого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції, помилково виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , були співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з наявністю перешкод у реалізації свого права користування належною частиною домоволодіння ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом до іншого співвласника зазначеного домоволодіння.

Як вже було зазначено, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 липня 2015 року, позовні вимоги про захист права власності ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , у попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від 1/2 частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» та газовий котел КЧМ; привести в попередній стан труби (батареї) опалення в 2-х кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, п`ятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (частина друга статті 317 ЦК України).

Згідно з положеннями частин четвертої, п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (частина перша статті 355 ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 523/15975/18 вже зауважував, що зобов`язання спадкодавця вчинити дій щодо відновлення нерухомого майна до становища, яке існувало до його пошкодження, не припинилося внаслідок смерті боржника і перейшло до його спадкоємців.

Такої ж позиції дотримувалася Велика Палата Верховного Суду у справі

№ 914/1785/22, зазначивши, що зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки шляхом демонтажу (знесення) нежитлових приміщень, заявлені в порядку статті 391 ЦК України, не є нерозривно пов`язаним з його особою (пункти 74, 78, 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2024 року).

Колегія суддів зауважує, що законодавством визначено, що у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

У матеріалах справи наявна відповідь нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори про спадкоємців ОСОБА_2 , які звернулися із заявою про прийняття спадщини, ними, зокрема, є: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Водночас, ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом.

Таким чином, ОСОБА_3 є спадкоємцем частини нерухомого майна померлого ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , яке підлягає приведенню у попередній стан на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2015 року. Отже такий спадкоємець разом із набуттям права власності на нерухоме майно набуває зобов`язання, якими обтяжене це нерухоме майно.

Отже, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційні скарги слід задовольнити, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись ст. ст. 35, 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Педченка Володимира Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2025 року скасувати.

Заяву Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на його спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) щодо виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2015 року № 711/7955/14-ц про зобов`язання ОСОБА_2 привести спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 в попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» на газовий котел КЧМ; привести в попередній стан труби (батареї) опалення в 2-ох кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, п`ятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4».

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2025 року.

Судді: