Провадження № 2/642/2500/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових територій у розмірі 54142,15 грн та судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.11.2025 вказану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Холодногірського районного суду м. Харкова, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Холодногірського району м. Харкова, тобто в межах юрисдикції Холодногірського районного суду м. Харкова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 справу передано на розгляд судді Проценко Л.Г.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Як передбачено ч. 1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, доходить висновку, що справа підлягає передачі за підсудністю.

З поданої КП «Жилкомсервіс» позовної заяви вбачається, що спір виник через заборгованість за надані послуги з утримання багатоквартирного будинку, споруд та прибудинкових територій за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 450349708 від 03.11.2025 право власності на зазначену квартиру 07.08.2009 було зареєстровано за ОСОБА_1 .

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

За змістом ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном, зокрема, щодо права користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати та комунальних послуг, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та інше.

У постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч.3 ст.30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (абзац перший пункту 41, пункт 42), перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зі змісту позовних вимог КП «Жилкомсервіс» вбачається, що вони стосуються нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , тобто зазначений спір слід розглядати за правилами виключної підсудності.

Оскільки спір стосується нерухомого майна, яке знаходить на території Київського району м. Харкова, справу належить розглядати за правилами виключної підсудності, тобто у Київському районному суді м. Харкова.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Необхідність правильного визначення підсудності зумовлено тим, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 30, 31, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати до Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7Б) за підсудністю.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.Г. Проценко