Справа №731/107/25
Провадження №2/731/107/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

28 листопада 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Смаглюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла зазначена позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення суду від 06 липня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35 відсотків усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів було припинено за заявою стягувача 10.08.2021, і у зв`язку з домовленістю сторін він виконував обов`язок по утриманню дитини в добровільному порядку. В подальшому, з 27 квітня 2022 року, позивача було призвано по мобілізації, і він проходив військову службу. 30 серпня 2024 року при встановленні додатку «ДІЯ» дізнався про наявність виконавчого провадження №70189716, яке було відкрито 02 листопада 2022 року. Того ж дня позивач подав позов про зменшення розміру аліментів, оскільки його сімейний стан змінився: він повторно одружився та став батьком ще двох дітей. Істотними обставинами, які вплинули на виникнення заборгованості, позивач вважає: неналежне повідомлення про відкриття виконавчого провадження; зміну сімейного стану та народження двох дітей; а також неможливість належним чином захищати свої права через перебування на військовій службі. Просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні 70189716 за період з 02 листопада 2022 року по 30 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 24 лютого 2024 року позивачу було відмовлено у відкритті провадження, яку в подальшому було скасовано судом апеляційної інстанції 16 травня 2025 року.

02 червня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, в яке сторони не з`явились. 21 серпня 2025 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду.

У зв`язку з неявкою, зокрема, позивача та необхідністю надання усних пояснень 22 вересня 2025 року судом було винесено ухвалу про обов`язкову явку позивача в судове засідання.

23 жовтня 2025 року позивач просив відкласти розгляд справи та витребувати з відділу ДВС виконавче провадження 70189719. У подальшому позивач надіслав копії квитанцій по сплаті аліментів.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 13 листопада 2025 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що у 2011 році у них з ОСОБА_5 (теперішнє прізвище ОСОБА_6 ) народилась донька ОСОБА_4 . У 2015 році вони розірвали шлюб, та за рішенням суду з нього стягнуто аліменти в розмірі 35% від його доходу. Рішення суду він не оскаржував, працював офіційно в поліції та сплачував аліменти. У 2015 році одружився повторно, та у 2016 році у нього народився син ОСОБА_7 . Однак він свідомо продовжував сплачувати аліменти та не подавав позову про їх зменшення. У 2021 році він звільнився зі служби та домовився із відповідачем про те, що вона звернеться із заявою про зупинення стягнення аліментів, а він буде добровільно сплачувати аліменти у обумовленому розмірі. Крім того, наголосив, що постійно підтримував зв`язок із донькою і переказував їй кошти за термінових потреб. У 2022 році він був призваний за мобілізацією та проходив військову службу, його дохід зріс, однак він не мав змоги вчасно звернутись із позовом про зменшення розміру аліментів. Втім, договір з стягувачем він виконував в повному обсязі. Про існування виконавчого провадження дізнався лише у травні 2024 року, адже будь-яких відрахувань не було, жодних повідомлень про відкриття виконавчого провадження він не отримував. У травні 2024 року державний виконавець наклав арешт на рахунки, саме тоді він і дізнався про виконавче провадження. Його дружина була вагітна, а тому одразу він і не подавав позов про зменшення аліментів. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 , і в серпні 2024 року позивач подав позов про зменшення аліментів, який було задоволено судом. В судове засідання 28 листопада 2025 року не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялася належним чином засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, шляхом надсилання смс-повідомлення, телефонограмою, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору свого представника в судове засідання не направила, виконавши ухвалу суду про витребування копій матеріалів виконавчого провадження, про день місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення не подавали.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_5 (теперішнє прізвище - ОСОБА_3 ) народилася спільна дитина донька ОСОБА_9 (а.с. 11-13, т.1).

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2015 року у справі № 731/343/15-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35 відсотків усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-13, т. 1).

Після ухвалення вищевказаного рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач ОСОБА_1 уклав новий шлюб з ОСОБА_11 (а.с. 31-35, т. 1).

Від нових шлюбних відносин у позивача народилося двоє дітей: син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 31-35, т. 1).

Постановою від 02 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження №70189716 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів за виконавчим листом 2/731/109/15 (а.с. 171-172, т. 1).

26 квітня 2023 року боржнику, стягувачу та на адресу військової частини НОМЕР_1 надіслано постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с. 174-175, т. 1).

21 листопада 2023 року на адресу Міністерства оборони України, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо місцезнаходження ВЧ НОМЕР_2 , надіслано постанову про звернення стягнення на доходи боржника (а.с. 176-177, т. 1).

21 листопада 2023 року стягувач надала виконавцю розписку про отримання від боржника грошових коштів, зокрема: за січень 2022 2000 грн, за лютий 2022 2500 грн, за квітень 2022 1200 грн, за травень 2022 1700 грн, за червень 2022 2000 грн, за липень 2022 2000 грн, за серпень 2022 2500 грн, за вересень 2022 2500 грн, за жовтень 2022 2500 грн, за листопад 2022 2500 грн, за грудень 2022 2700 грн, за січень 2023 2700 грн, за лютий 2023 2800 грн, за березень 2023 2800 грн, за квітень 2023 2800 грн, за травень 2023 2800 грн, за червень 2023 2800 грн, за липень 2023 2800 грн, за серпень 2023 2786 грн, за вересень 2023 2786 грн, за жовтень 2023 2786 грн, за листопад 2023 2985 грн. (зворот а.с. 175, т.1).

09 травня 2024 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с. 178, т. 1).

09 травня 2024 року боржник ОСОБА_1 звернувся із заявою про знаття арешту (а.с. 179, т. 1), та надав витяг із наказу та копію військового квитка (а.с. 180).

10 травня 2024 року арешт з коштів боржника було знято постановою виконавця (а.с. 181-182, т. 1).

13 травня 2024 року стягувач надала виконавцю розписку про отримання від боржника грошових коштів, зокрема: за грудень 2023 року 2985, 2985, 995 грн, за січень 2024 року 2985 грн, за березень 2024 року 2985 грн, за квітень 2024 року 3482 грн (зворот а.с. 182, т.1).

30 серпня 2024 року позивач подав позов про зменшення розміру аліментів (а.с. 31-35, т.1). Рішенням від 29 жовтня 2024 року позов задоволено, зменшено розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 до 1/6 частки від доходів платника аліментів. Рішення набрало законної сили.

Відповідач на підтвердження факту добровільної сплати аліментів надав платіжні квитанції, зокрема за: квітень 2022 року 502,51 грн (а.с. 231), 1206,03 грн (а.с. 233, том 1), травень 2022 року 1708 грн (а.с. 230, том 1), червень 2022 року 2010,05 грн (а.с. 232, том 1), липень 2022 року 2010,05 грн (а.с. 236, том 1), серпень 2022 року 2512,56 грн (а.с. 235, том 1), вересень 2022 року 2512,56 грн (а.с. 239, том 1), жовтень 2022 року 2512,56 грн (а.с. 240, том 1), листопад 2022 року 2512,56 грн (а.с. 234, том 1), грудень 2022 року 2713,57 грн (а.с. 238, том 1), березень 2023 року 2814,07 грн (а.с. 245, том 1), квітень 2023 року - 2814,07 грн (а.с. 242, том 1), 2814,07 (а.с. 243, том 1), травень 2023 року 2814,07 (а.с. 241, том 1), червень 2023 року 2800 грн (а.с. 244, том 1), липень 2023 року 2713,57 грн (а.с. 237, том 1), жовтень 2023 року 2814,07 грн (а.с. 246, том 1), грудень 2023 року 3000 грн (а.с. 224, том 1), 1000 грн та 3000 грн (а.с. 225, том 1), січень 2024 року 3000 грн (а.с. 227, том 1), лютий 2024 року 3000 грн (а.с. 229, том 1), березень 2024 року 3000 грн (а.с. 227, том 1), квітень 2024 року 3500 грн (а.с. 228, том 1), травень 2024 року 3000 грн (а.с. 228, том 1), червень 2024 року 3500 грн (а.с. 226, том 1), липень 2024 року 3500 грн (а.с. 226, том 1).

Аналізуючи подані відповідачем квитанції про перерахування коштів, слід зазначити, що вони враховані під час виконання рішення, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 164-165, т. 1), за виключенням квитанцій за травень-липень 2024 року, у зв`язку з тим, що в них вочевидь відсутні призначення платежів, відтак, ідентифікувати їх як такі, що спрямовані на сплату аліментів неможливо.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що розмір такої на жовтень 2025 року складає 372442,49 грн. Розмір заборгованості за період з листопада 2022 року по серпень 2024 року - 532 622,66 грн (а.с. 164-165, т. 1).

За змістом ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як на обставини, які мають істотне значення для звільнення його від сплати відповідач вказує на: - сплату аліментів в добровільному порядку; - відсутність інформації щодо відкритого виконавчого провадження; - зміну сімейного та майнового стану (одруження та народження двох дітей); - неможливість ефективного та вчасного захисту своїх прав через перебування на військовій службі за призовом.

Аналізуючи перелічені обставини суд робить наступні висновки.

Із суті позову, досліджених документів та наданих усних пояснень вбачається, що позивач дійсно виконував добровільно свій обов`язок щодо утримання дитини та в добровільному порядку сплачував аліменти. Однак ця обставина не визнається судом такою, що має істотне значення, адже розмір сплачених сум є істотно меншим ніж передбачено в рішенні суду.

Посилання позивача на те, що такий розмір був обумовлений між сторонами суд сприймає критично, адже у передбачений законом спосіб сторони таке питання не врегулювали. Навпроти, сам факт подання стягувачкою виконавчого листа до виконання свідчить про зворотне.

Отже, на момент відкриття виконавчого провадження у листопаді 2022 року рішення суду про стягнення з боржника аліментів у розмірі 35% від його заробітку (доходу) було чинним та підлягало виконання. Позивач вочевидь знав про розмір аліментів, які підлягали до сплати, вочевидь знав про розмір його доходів, але в добровільному порядку в повному обсязі рішення суду не виконував. Відтак суд повторно наголошує на неможливості сприйняття вказаної обставини як такої, що має істотне значення.

Другою істотною обставиною позивач зазначає той факт, що він не знав про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого виникла заборгованість.

Так, відповідач у позові наголошує, що лише в серпні 2024 року йому стало відомо про відкриття виконавчого провадження, при встановленні застосунку «Дія».

Однак таке твердження спростовується тим, що витребувані матеріали виконавчого провадження містять його власноручну заяву про зняття арешту з рахунків, датовану ще травнем 2024 року. В судовому засіданні позивач стверджував, що не отримував постанов та не був поінформований про відкриття провадження, однак доказів на підтвердження такої позиції не надав.

Звісно, аналізуючи матеріали провадження суд констатує, що дії виконавця не були ефективними, зокрема це вбачається з того, що після відкриття виконавчого провадження у листопаді 2022 року постанова про звернення стягнення на доходи боржника була винесена лише у квітні 2023 року, а повторна така постанова надіслана взагалі через рік після відкриття. Наступна ефективна дія виконавця відбулась лише у травні 2024 року разом з арештом рахунків боржника, внаслідок чого ОСОБА_1 в той же день з`явився до виконавця та повідомив про місце несення служби.

Аналогічно суд враховує, що сам по собі факт незнання про відкриття виконавчого провадження боржником не може призвести до повного звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, адже суттєво впливає в такому випадку на необхідність забезпечення прав неповнолітньої особи на утримання. Відтак ця обставина може бути лише підставою для відстрочення або розстрочення заборгованості, про які позивач не просить.

Третьою істотною причино для звільнення від сплати заборгованості по аліментах позивач вказує зміну сімейного та майнового стану.

Суд сприймає дійсним таке твердження, адже після розірвання шлюбу із відповідачем позивач одружився повторно, та в нього народилось двоє дітей.

Однак слід відмітити, що у період з листопада 2022 року до 16 липня 2024 року на утриманні позивача було лише двоє неповнолітніх дітей (донька ОСОБА_4 2011 р.н. та син ОСОБА_7 2016 р.н.), і лише з ІНФОРМАЦІЯ_7 він мав трьох дітей (народився син ОСОБА_8 ).

Аналогічно суд констатує і зміну майнового стану боржника, що з огляду на його доходи відображено в розрахунку та наданих ним усних поясненнях.

Крім того, позивач вказує, що перебування в ЗСУ унеможливило вчасно дізнатись про виконавче провадження та вчасно звернутись до суду для зменшення розміру аліментів.

З військового квитка та відповідних наказів вбачається, що позивач дійсно з 01 березня 2022 року був призваний за мобілізацією та станом на серпень 2024 року перебував на військовій службі.

Положення ЦПК передбачають безальтернативне зупинення провадження щодо військовослужбовця, який перебуває у складі ЗСУ, переведених на воєнний стан. Відтак, це свідчить про те, що виконання такого обов`язку є істотним обмеженням особи у реалізації своїх прав.

Відтак, суд сприймає таку причину обставину дійсно істотною, та такою, що суттєво вплинула на вчасну реалізацію своїх прав.

Відтак, з врахуванням того, що у платника аліментів змінився сімейний та майновий стан, крім того, він був обмежений у своєчасному захисті своїх прав, суд вважає за можливе звільнити його від заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 за період з 02 листопада 2022 року до 30 серпня 2024 року частково, а саме: зменшивши нараховану заборгованість по аліментах за період з 02 листопада 2022 року до 15 липня 2024 року з 35% до 20% усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а за період з 16 липня 2024 року (дата народження у позивача третьої дитини) до ІНФОРМАЦІЯ_8 з 35% до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Таким чином, заборгованість по аліментам за період з 02 листопада 2022 року до 31 серпня 2024 року після перерахунку становить 315 697,97 грн: за листопад 2022 року 15 143,72 грн (17 643,72 (20% доходу) 2 500,00 (сплачено)); за грудень 2022 року 14 943,72 грн (17 643,72 (20% доходу) 2 700,00 (сплачено)); за січень 2023 року 11 322,42 грн (14 022,42 (20% доходу) 2 700,00 (сплачено)); за березень 2023 року 11 222,42 грн (14 022,42 (20% доходу) 2 800,00 (сплачено)); за квітень 2023 року 15 436,95 грн (18 236,95 (20% доходу) 2 800,00 (сплачено)); за травень 2023 року 15 436,95 грн (18 236,95 (20% доходу) 2 800,00 (сплачено)); за червень 2023 року 15 436,95 грн (18 236,95 (20% доходу) 2 800,00 (сплачено)); за липень 2023 року 15 886,04 грн (18 686,04 (20% доходу) 2 800,00 (сплачено)); за серпень 2023 року 15 900,04 грн (18 686,04 (20% доходу) 2 786,00 (сплачено)); за вересень 2023 року 15 900,04 грн (18 686,04 (20% доходу) 2 786,00 (сплачено)); за жовтень 2023 року 17 976,79 грн (20 762,79 (20% доходу) 2 786,00 (сплачено)); за листопад 2023 року 17 777,79 грн (20 762,79 (20% доходу) 2 985,00 (сплачено)); за грудень 2023 року 13 797,79 грн (20 762,79 (20% доходу) 6 965,00 (сплачено)); за січень 2024 року 14 254,49 грн (17 239,49 (20% доходу) 2 985,00 (сплачено)); за лютий 2024 року 18 324,56 грн (21 309,56 (20% доходу) 2 985,00 (сплачено)); за березень 2024 року 21 550,36 грн (24 535,36 (20% доходу) 2 985,00 (сплачено)); за квітень 2024 року 21 042,82 грн (24 524,82 (20% доходу) 3 482,00 (сплачено)); за травень 2024 року 16 453,66 грн (16 453,66 (20% доходу) 00,00 (сплачено)); за червень 2024 року 24 479,42 грн (24 479,42 (20% доходу) 00,00 (сплачено)); за липень 2024 року 22 377,16 грн (11 846,73 (20% доходу за період з 01 до 15 липня 2024 року) + 10 530,43 (1/6 частка доходу за період з 16 до 31 липня 2024 року) 00,00 (сплачено)); за серпень 2024 року: -30 188,54 грн (17 714,53 (1/6 частка доходу) 47 903,07 (сплачено).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виконаний державним виконавцем (а.с. 164-165, том 1), суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та звільнити позивача від сплати частини заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні 70189716 за період з 02 листопада 2022 року по 31 серпня 2024 року у сумі 216 924,69 грн., зменшивши заборгованість з 532 622,66 грн станом на 31 серпня 2024 року до 315 697,97 грн станом на 31 серпня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), подану представником ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 , юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Пушкінська, б. 57, офіс 10), до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Слов`янський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 34974684, поштова адреса: 02155, м. Київ, а/с 26; юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, б. 44), про звільнення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_3 , від сплати частини заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні 70189716 за виконавчим листом № 2/731/109/15, виданим 17 липня 2015 року Варвинським районним судом Чернігівської області, який перебуває на виконанні у Слов`янському відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за період з 02 листопада 2022 року до 31 серпня 2024 року, у сумі 216 924,69 грн., зменшивши загальну заборгованість станом на 31 серпня 2024 року з 532 622,66 грн до 315 697,97 грн станом на 31 серпня 2024 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І. Савенко