Справа № 393/177/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

представники учасників справи:

представник позивача - адвокат Дон В.О.,

представник відповідачки - адвокат Скіць С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець в режимі відеоконференції з власних технічних засобів за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку, за участі представника позивача - адвоката Дон В.О. цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника адвоката Дон В.О. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою та просить суд виключити з актового запису №308 від 06.07.2017р. Фортечного районного у місті Кропивницькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 запис про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, як про батька дитини та стягнути понесені позивачем судові витрати. Свій позов мотивує тим, що 30.08.2017р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено актовий запис №775. Донька у подружжя народилася до шлюбу, відповідачка запевнила його, що це саме його дитина, в зв`язку з чим позивачем була подана заява до відділу ДРАЦС про визнання батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.07.2017р., актовий запис 308. Сумісне життя з відповідачкою не склалося, що в подальшому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. 09.02.2023р. рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області у справі №393/477/22 шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з матір`ю. Відповідачка разом з донькою вже тривалий час перебувають за кордоном. Він з донькою не бачиться, в спілкуванні з нею перешкоджає відповідачка. У нього закралися сумніви про його батьківство відносно дитини ОСОБА_6 , про що він повідомив відповідачку. Остання ухилялася від відповіді про його батьківство, що лише підсилило підозри. Провести аналіз ДНК-тесту на батьківство, в підтвердження своїх підозр, він не має можливості, оскільки відповідачка з дитиною проживають за кордоном. Також є й інші підстави, через які у нього виникають певні сумніви щодо батьківства. Таким чином, оскільки іншого порядку законом не визначено, він ставить на вирішення питання суду про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2025 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Також зазначеною ухвалою відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Представником відповідачки 29.04.2025р. надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що відповідачка жодним чином не перешкоджає позивачу бачитись із донькою, попри це позивач не виявляє бажання підтримувати відносини з донькою, відсторонився від неї, заблокував номер мобільного телефону. Позивач неодноразово вживав дії, спрямовані на зменшення розміру або уникнення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 . Ці обставини були всебічно досліджені Новгородківським районним судом Кіровоградської області, який у рішенні від 13.03.2025р. відмовив у позові, вказавши, що зміна способу стягнення аліментів є правом одержувача, а не платника. У контексті цього рішення подання позову про оспорювання батьківства виглядає як штучний юридичний інструмент для уникнення фінансових зобов`язань, а не як добросовісне прагнення встановити істину щодо походження дитини. В своєму позові позивач відзначив, що відповідачка уникла питання батьківства та перешкоджала встановленню цього факту, натомість відповідачка не лише не перешкоджала встановленню істини, а прямо пропонувала провести ДНК-експертизу. Вона самостійно придбала набір для збору зразків і передала позивачу, проте той відмовився, викинув матеріали і ухилявся від процедури. Тобто, він сам усунув можливість отримання доказів ще на етапі розірвання шлюбу. Натомість позивач не надавав жодного допустимого доказу відсутності кровного споріднення. У справі відсутні результати генетичної експертизи або інші матеріали, які б спростували факт батьківства. Обставини справи вказують на довготривале визнання позивачем себе як батька дитини, у т.ч. в інших судових процесах (зокрема, у справу про зміну способу аліментів, де позивач посилався на своє батьківство як на безспірний факт). Але визнання батьківства позивачем відбулося в добровільному порядку на підставі особистих дій та слів позивача, після народження дитини. Він був присутній на пологах, мав емоційний контакт із матір`ю та дитиною, що підтверджується поясненнями відповідачки. Жодних заперечень або сумнівів щодо свого батьківства на той момент позивач не висловлював. Саме з його ініціативи після народження дитини сторони уклали шлюб. До відзиву додає фото, на яких позивач забирає спільну новонароджену дитину з пологового будинку і скріни переписки сторін у «Вайбері», де відповідачка сама пропонує відповідачу провести тест-ДНК та надсилає йому в Черкаси біологічні матеріали дитини. Відібрання зразків для проведення судової експертизи у справах про спірне батьківство здійснюється виключно працівником центру - судовим експертом, якому доручено проведення експертизи. Відбір проводиться за умови одночасної явки ймовірного батька, матері дитини із пред`явлених оригіналів документів, що посвідчують особу, а також здійснюються із суворим дотриманням порядку, чітко визначеного нормативними документами, що забезпечує достовірність отриманих результатів досліджень та їх доказову надійність у суді. Натомість, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф, 14.03.2022р., керуючись необхідністю усунення небезпеки життю та здоров`ю двох своїх дітей, відповідачка разом з ними була вимушена покинути територію України та виїхала до м. Варшава, Республіка Польща, де проживає та утримує дітей самостійно і сьогодні, що унеможливлює відібрання зразків для проведення судової експертизи у відповідача та дитини. Враховуючи наведене, можна говорити про відсутність достатніх підстав для висновку про те, що відповідачка умисно може не з`явитися до експертної установи для забору біологічних зразків, що свідчило б про ухилення від проведення експертизи з метою встановлення істини у справі та небажання отримати точні висновки щодо походження доньки. А тому, вважає позов не обґрунтованим, спрямованим не на встановлення істини, а на ухилення від свого обов`язку, як батька дитини, сплачувати аліменти, з цих підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того, ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2025 року по даній справі за клопотанням представника позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради. Відібрання біологічних зразків у дитини ОСОБА_6 , її матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для проведення судово-генетичної експертизи доручено Комунальній установі «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи». Провадження по справі зупинено на період проведення експертизи.

19.09.2025р. на адресу суду надійшло повідомлення від Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» про повернення ухвали суду від 21.05.2025 року без виконання, так як відповідачка з малолітньою дитиною не з`явилася в день та час призначення для відбору біологічних зразків, а тому біологічні зразки відібрані не були.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року на підставі ч.1 ст. 254 ЦПК України поновлено провадження у справі зі стадії, на якій його було зупинено, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.10.2025 року було закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

11.11.2025р. від представника відповідачки адвоката Скіць С.М. надійшли до суду через систему «Електронний суд» письмові пояснення щодо відсутності ухилення відповідачки від участі в експертизі та необхідності визначення нової дати проведення відбору зразків, проте вказані письмові пояснення судом до уваги не беруться, оскільки подані до суду з порушенням процесуального строку встановленого законом.

Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові. Також наголосив на ухиленні відповідачки від проведення призначеної судом генетичної експертизи, а тому просив вважати доведеними доводи сторони позивача з приводу відсутності кровного споріднення між позивачем та малолітньої дитини відповідачки.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомленні, проте представник відповідачки надіслав до суду заяву в якій просив провести судове засідання без їх участі, подані 11.11.2025р. письмові пояснення щодо відсутності умисного ухилення відповідачки від участі в експертизі та необхідності призначення нової дати для відбору зразків підтримують в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши заяву сторони відповідача, матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 06.07.2017 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кропивницький Кіровоградської області, про що 06.07.2017 року зроблено відповідний актовий запис № 308. Батьками зазначені: батько - ОСОБА_9 ; мати - ОСОБА_10 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, складено актовий запис №775 про реєстрацію шлюбу 30.08.2017 року між сторонами.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.02.2023 року шлюб між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 30.08.2017р. Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 775 було розірвано.

Згідно статті 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Також згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

У відповідності до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 СК України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Крім цього Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдинимнауковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Крім того відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Незважаючи на призначення у даній справі судово - генетичної експертизи щодо встановлення кровного споріднення між дитиною ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_1 , а також роз`яснення сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, відповідачка ОСОБА_2 та її малолітня донькане з`явилася у визначену експертною установою дату та час для відібрання біологічних зразків.

При цьому зважаючи на наявність фактів проживання відповідачки з її донькою за кордоном, судом вживалися належні процесуальні заходи з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні.

Обґрунтованих причин неявки для забору відповідних зразків та проведення експертизи, яка була призначена 05.09.2025 року відповідачка та її представник суду не надали. Тобто відповідачка через свого представника була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення експертизи, однак не з`явилась. При цьому відповідачка достовірно знала про наявність в суді цивільної справи та призначення судово-генетичної експертизи. Вказане свідчить про небажання останньої встановити істину у справі та отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство.

Також слід зазначити, що стороною відповідача не вчинено будь яких заходів, щодо явки до експертної установи, а навпаки вчинялися дії спрямовані на затягування проведення експертного дослідження.

Оцінивши процесуальну поведінку сторони відповідача, з точки зору дотримання ними критерію добросовісності використання процесуальних прав, суд дійшов висновку, що відповідачка навмисно ухилилась від проведення судово-генетичної експертизи, яка призначалась за клопотанням представника позивача саме для встановлення батьківства або спростування цього факту.

Суд, враховуючи вищевказані обставини, приходить до висновку, що ухилення відповідачки від проведення судово - генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати висновки щодо походження дитини та небажання спростувати доводи позивача, що дає суду можливість визнати факт, що позивач ОСОБА_1 не є батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Отже, підставою для внесення до актових записів цивільного стану, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження та враховуючи, що відповідачка ухиляється від проходження експертизи, суд вважає за можливе визнати, що позивач не є батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позовні вимоги про виключення з актового запису про народження ОСОБА_6 запису про батьківство ОСОБА_1 , підлягають задоволенню у повному обсязі.

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Також, по даній цивільній справі слід призначити судове засідання для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України, оскільки стороною позивача заявлено про понесені судові витрати на правову допомогу в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 109, 133, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 121, 133, 136 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства та виключення запису як батька з актового запису про народження дитини- задовольнити.

Виключити відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 з актового запису № 308 від 06 липня 2017 року про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча одинадцять) гривень 20 копійок.

Призначити судове засідання у Новгородківському районному суді Кіровоградської області на 03.12.2025 року о 13-30 годині, для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам та їх представникам.

Суддя Є.О. Подліпенець