Справа № 583/4198/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Савєльєвої А.І.,

з участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка заяву про відвід судді Савєльєвої Алли Іванівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у порядку статті 61 КПК України -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєвої А.І. перебуває цивільна справа № 583/4198/24 (2/583/1537/25) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у порядку статті 61 КПК України.

20.11.2025 від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Савєльєвої А.І. Заяву мотивовано тим, що суддя Савєльєва А.І. створила умови, за яких ОСОБА_2 фактично позбавлена можливості отримати інформацію про рух справи вчасно, зокрема: несвоєчасне надсилання матеріалів позовної заяви з додатками та несвоєчасне їх отримання відповідачкою, відсутність належних повідомлень про перенесення або призначення судових засідань. Крім того, ОСОБА_2 вважає, що суддя Савєльєва А.І. поширює інформацію про зміст матеріалів справи третім особам та допускає позапроцесуальні контакти з керівником апарату суду щодо суті спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зі змісту ч.ч. 3,4 ст. 39 ЦПК України вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Зазначена мета корелюється з положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, у якій визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2023 у справі № 990/53/23 зазначено, що за усталеною практикою ЄСПЛ, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції слід встановлювати згідно з «об`єктивним критерієм», який передбачає, що наявність упередженості суду (суддів) повинна визначатися окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можна поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

В рішенні ЄСПЛ від 09.11.2009 у справі «Білуха проти України» зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, для встановлення підстав для відводу слід констатувати наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних складових неупередженості. Зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27.07.2006, №2006/23 об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Таким чином, презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше. Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, задовольняти необґрунтовану, безпідставну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексу суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що, на думку заявниці, суддя Савєльєва А.І. створила умови, за яких ОСОБА_2 була фактично позбавлена можливості отримати інформацію про розгляд її справи вчасно. Це проявляється в тому, що ОСОБА_2 несвоєчасно - 14.10.2025 - отримала копію ухвали про відкриття провадження від 25.09.2025 року, позовну заяву та додатки до неї, а також не отримувала належних повідомлень про перенесення та призначення засідань.

З приводу наведених заявницею аргументів суд зазначає наступне.

25.09.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у порядку статті 61 КПК України, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 15.10.2025.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду ОСОБА_2 як учаснику справи надано доступ до матеріалів справи в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний Суд», про що свідчить відповідна відмітка в системі КП «Д-3»

Копію ухвали про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету ОСОБА_2 26.09.2025 о 12:16 год.

Крім того, 26.09.2025 Охтирським міськрайонним судом на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом направлено

копію ухвали про відкриття провадження в справі, копію позовної заяви та судову повістку про виклик до суду з додатками на 17 аркушах. Згідно з трекінгом поштових відправлень на офіційному сайті Укрпошти зазначений лист сулу (відправлення № 544) прибув до відділення 4276 с. Сонячне 07.10.2025.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.

Згідно з п. 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженого рішенням ВРП від 17.08.2021 року № 1845/0/15-21 підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їх повірених.

Таким чином, суд звертає увагу заявниці на те, що вона має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», де їй надано доступ до всіх матеріалів справи № 583/4198/25. Крім того, 26.09.2025 судом також направлялися заявниці документи по справі в паперовій формі, які прибули до відділення 07.10.2025. Отримання ОСОБА_2 зазначених документів 14.10.2025 не залежить від суду.

Поряд із посиланням на позбавлення можливості отримувати судові документи та інформацію з електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» у зв`язку з багатогодинними відключеннями електроенергії, відсутністю зв`язку та інтернету заявниця ОСОБА_2 повідомляє, що інформацію про засідання вона дізнається з офіційного веб-порталу «Судова влада України», доступ до якого вимагає наявності електроенергії та інтернету рівносильно як і доступ до підсистеми «Електронний суд». Крім того, заява про відвід надрукована в текстовому редакторі «Word» та надіслана ОСОБА_2 на електронну пошту суду, що також свідчить про наявність у заявниці технічної можливості отримати інформацію по справі в електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність суджень заявниці з приводу несвоєчасного повідомлення про розгляд справи та несвоєчасного надсилання їй матеріалів по справі з метою винесення рішення без її участі.

Викладені ОСОБА_2 у заяві про відвід судження про позапроцесуальні контакти з керівником апарату суду та поширення інформації про зміст матеріалів справи третім особам суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях про існування відповідних обставин, які не підтверджені належними, достатніми і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивованим, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви мають бути долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

На підтвердження своїх аргументів заявниця надала адресований їй лист керівника апарату суду за вих. № 5/61/2025 від 13.10.2025, у якому міститься відповідь на скаргу ОСОБА_2 від 07.10.2025 щодо невиконання ухвали суду від 25.09.2025. Із зазначеного листа не вбачається наявності тих обставин, про які зазначає заявниця, зокрема: детального викладу керівником апарату суду змісту позовної заяви, структури позовних вимог, підстав звернення та процесуальних норм, за якими подано позов. У листі викладена інформація, доступ до якої має керівник апарату суду в межах своїх посадових обов`язків.

Відповідно до приписів п. 8 Типового положення про апарат суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 08.02.2019 № 131, керівник апарату суду здійснює організаційне, інформаційно-довідкове й документальне забезпечення підготовки справ і матеріалів для розгляду суддями; забезпечує надсилання адресатам в установленому порядку копій судових рішень, а також судових повідомлень, повісток і викликів.

Отже, уважно вивчивши викладені у заяві про відвід судді доводи заявниці та надані нею докази на їх підтвердження, суд не встановив обставин, що свідчать про розголошення суддею інформації по справі третім особам чи викликають інші обґрунтовані сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Савєльєвої А.І. при розгляді справи.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви в неупередженості судді, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість її участі у цивільній справі. Будь-який учасник справи може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями судді і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Верховний суд у своїй ухвалі від 30 липня 2021 року у справі № 667/2815/13, провадження № 61-10066ск21, наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, та приходить до висновку, що доводи, викладені в заяві про відвід, не можуть слугувати підставою для відводу судді, а тому заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36,37,39,40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Савєльєвої Алли Іванівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у порядку статті 61 КПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Савєльєва