Справа № 461/9258/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/3157/25 Доповідач: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про залишення без руху

18 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Копняк С.М., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року, в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2025 року представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 скерувала засобами поштового зв`язку безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року, така зареєстрована в суді апеляційної інстанції 15 вересня 2025 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року витребувано з Галицького районного суду м. Львова матеріали цивільної справи № 461/9258/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Перевіривши матеріали витребуваної цивільної справи № 461/9258/15-ц та доводи клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року приходжу до висновку, що на підставі поданої апеляційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, виходячи з такого.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

В апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується (пункт 8 частини другої статті 356 ЦПК України).

В поданій апеляційній скарзі заявник зазначає, що йому не було відомо про оскаржуване судове рішення, оскільки судом першої інстанції таке на його адресу не скеровувалося, також судові повістки про розгляд справи він не отримував. Про оскаржуване судове рішення дізнався 01 вересня 2025 року, після отримання від АТ «Ідея Банк» повідомлення про можливий арешт нерухомого майна за виконавчим провадженням № 71472476 та в подальшому з повним ознайомленням з текстом судового рішення в мобільному додатку «Дія».

Перевіривши доводи заявленого клопотання приходжу до висновку, що наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року, слід визнати неповажними, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року, слід відмовити, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Із матеріалів справи убачається, що ПАТ «Ідея Банк» звернулося з позовом в суд до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Адреса відповідача ОСОБА_1 зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_1 ( а.с.1).

Ця ж адреса зазначена і в Кредитному договорі № 910.13331 від 20 лютого 2012 року, який відповідач підписав власноручно ( а.с.14-15), тобто, відповідач, укладаючи крединий договір зазначив вищевказану адресу, а також цю ж адресу відповідач зазначив в поданій ним апеляційній скарзі.

Так, дійсно, в матеріалах справи містяться конверти, разом із копією ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви, судових повісток, які скеровано відповідачу ОСОБА_1 за адресою, зазначеною як в позовній заяві, так і у кредитному договорі № 910.13331 від 20 лютого 2012 року, які повернулися на адресу суду із відміткою «адресат по даному адресу не проживає» ( а.с.47, 54).

У зв`язку із цим, судом першої інстанції розміщено в газеті «Урядовий кур`єр» оголошення про розгляд Галицьким районним судом м. Львова цивільної справи позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором. Повідомлено, що розгляд справи призначено на 26 січня 2016 року на 09 год.30 хв. ( а.с. 58).

Наведене свідчить, про вжиття судом першої інстанції заходів про належне повідомлення усіх учасників справи, в тому числі і відповідача ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи.

При цьому, слід звернути увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 , уклавши з позивачем ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір, не повідомляв позивача про зміну свого місця проживання, розуміючи ризики настання цивільно - правової відповідальності в разі не виконання умов кредитного договору, про які йдеться в умовах кредитного договору, який останній підписав власноручно.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарження не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

З матеріалів справи убачається, що у вересні 2024 року представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 скерувала до суду першої інстанції клопотання про видачу матеріалів справи для ознайомлення та видачу копії оскаржуваного судового рішення, однак, не скористалась своїм правом на ознайомлення із матеріалами справи та отримання копії оскаржуваного судового рішення на подане клопотання ( а.с.77 -78).

Наведене свідчить, що ще у вересні 2024 року заявнику ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 було відомо про оскаржуване судове рішення.

Також матеріали справи містять постанови про закінчення виконавчого провадження від 23 квітня 2019 року № 58215810 та від 28 травня 2019 року ВП № 58215299 у зв`язку із виконанням вимог виконавчого документу боржником ОСОБА_1 в повному обсязі.

За таких обставин, заявнику необхідно надати суду обгрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року, зазначивши інші поважні причини пропуску такого, а також подати докази в обгрунтування такого.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 354, 356, 357, 381 ЦПК України Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року - визнати неповажними.

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року- відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 лютого 2016 року, залишити без руху.

Встановити для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Копняк