Справа № 163/2057/25
Провадження № 6/163/13/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

02 грудня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді Гайдук А.Л.,

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку письмого провадження заяву представника АТ "АКЦЕНТ БАНК" адвоката Ушакевич Марини Петрівни про ухвалення додаткового рішення в справі № 163/2057/25,

в с т а н о в и в :

07 листопада 2025 року у справі № 163/2057/25 за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено заочне рішення про повне задоволення позову.

21 листопада 2025 року представник позивача - адвокат Ушакевич М.П. через систему «Електронний суд» подала заяву згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 20 200 гривень.

Вирішуючи заяву представника позивача, суд встановив таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У питанні розподілу витрат на професійну правничу допомогу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц висловила правову позицію про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у додатковій постанові від 07 серпня 2024 року в справі № 686/18768/22 зазначив, що під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Підсумовуючи вище наведене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

За змістом Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд не може втручатися у фінансові правовідносини адвоката і клієнта, проте з огляду на положення ЦПК України суд зобов`язаний оцінити обсяг адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума фактично обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на вище вказані критерії.

На підтвердження понесених позивачем у цій справі витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: договір про надання правничої допомоги №22012025 від 08 квітня 2025 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №22012025 від 08 квітня 2025 року, форму реєстру боржників, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14 серпня 2025 року, копію наказу (розпорядження) №02-К від 28.06.2024 року про прийняття на роботу, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності представника.

Матеріалами справи стверджено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Ушакевич М.П.

У акті приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22012025 визначено суть та вартість наданих послуг:

1.Вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства, аналіз та оцінка перспективності звернення до суду 1000 грн.;

2.Перевірка комплектності документів, визначення підсудності справи, розрахунок суми судового збору та надання клієнту реквізитів для його сплати 500 грн.;

3.Підготовка та направлення позовної заяви до суду 7200 грн.;

4.Моніторинг справи в суді та написання процесуальних документів по справі за необхідності 5100 грн.;

5.Отримання виконавчого листа 1000 грн.;

6.Перевірка судового рішення та виконавчого документа на відповідність обов`язкових реквізитів 400 грн.;

7.Написання заяви про примусове виконання рішення та здійснення контролю за ефективним виконанням судового рішення на стадії виконавчого провадження, яке є завершальною стадією судового провадження 5000 грн.

Аналізуючи вищенаведені адвокатські послуги, суд зазначає, що вони повинні бути конкретно визначеними і підтвердженими.

Всупереч цьому, наведена у позиції 3 послуга «Підготовка та направлення позовної заяви до суду», є неконкретизованою і включає в себе, зокрема, вивчення матеріалів справи, аналіз законодавства, аналіз та оцінку перспективності звернення до суду, перевірку комплектності документів, визначення підсудності справи, розрахунок суми судового збору та надання клієнту реквізитів для його сплати, що окремо передбачені пунктом 1,2 акту.

Так само, як п.7, що передбачає контроль за виконанням судового рішення, повинен включати в себе і отримання виконавчого листа, що окремо виділено у п.5.

П.4 «Моніторинг справи в суді» за своєю природою не є послугою правового характеру, тому включення її до переліку наданої правової допомоги є безпідставним; необґрунтованим є і заявлення до відшкодування послуги з написання процесуальних документів по справі, адже за період розгляду справи преставник позивача не подавала таких процесуальних документів.

Окрім позовної заяви, представник позивача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Проте зі змісту цієї заяви вбачається, що по своїй суті вона не є об`ємною, а її валовий зміст (90%) містить посилання на норми законодавства, тому вочевидь ця заява не потребувала від адвоката, як фахівця в галузі права, значних часових затрат і ресурсів.

Крім наведеного, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, незначну складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову 42 778,34 гривень, обсяг приєднаних до справи доказів та фактично надані адвокатом правові послуги.

При цьому суд зауважує, що надані адвокатом послуги є типовими для позивача, оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позицій. Жодних особливостей чи складностей у написанні позову чи аналізу незначного обсягу доказів не встановлено і представником позивача про це не зазначено.

Отже, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, фактично надані види послуг, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову і його ціни, вартість послуг є вочевидь завищеною, тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Саме такий розмір професійної правничої допомоги, на переконання суду, буде відповідати обсягу наданих послуг, а також вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "АКЦЕНТ БАНК" 6000 (шість тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи:

позивач АТ "Акцент-Банк"; місце знаходження - вулиця Батумська, буд.11, місто Дніпро; ;

відповідач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук