РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Рожок О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

07.10.2021 позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними пункт 2.8 Кредитного договору №500960783 від 25 вересня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 0,73% від суми кредиту та пункт 4 Кредитного договору №500960783 від 25 вересня 2014 року, відповідно до якого у випадку прострочення платежу, що триває 5 і більше днів стягується штраф у розмірі 150 грн.

В позові вона зазначила, що 25 вересня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Кредитний договір №500960783, відповідно до якого позивачці надано кредит у розмірі 5945,81 грн, строком на 36 місяців під 15,99 % річних. Зазначений договір містить несправедливі умови, а саме притягнення до подвійної відповідальності за несплату платежів у виді і пені і штрафу. Також банком не зазначено, що включає в себе щомісячна комісія за обслуговування кредиту, тому позивачка вважає, що її права порушені і підлягають захисту у суді.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2021 призначено розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2025 замінено відповідача АТ «Альфа-Банк» на правонаступника АТ «Сенс Банк».

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, представник позивачки - адвокат Н.Пуляєва підтримала позов.

В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (01.12.2022 найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк») укладено Кредитний договір №500960783, відповідно до якого позивачці надано кредит у розмірі 5945,81 грн, строком на 36 місяців під 15,99 % річних.

Згідно пункт 2.8 Кредитного договору комісійна винагорода Банку:

2.8.1. за управління кредитом за період з 1-го місяця користування Кредитом по 36-й місяць користування Кредитом 0,73% від суми кредиту; комісійна винагорода, що вказана в цьому пункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1 Розділу №1 цього Договору та сплачується Позичальником щомісячно за кожен місяць користування Кредитом відповідно до Графіку платежів, який є Додатком до цього Договору та є його невід`ємною частиною. Зазначена в цьому підпункті комісійна винагорода нараховується, починаючи з дня надання Кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом, по дату остаточного повернення Позичальником кредиту, що вказана в пункті 2.3. Розділу №1 цього Договору. В будь-якому випадку сплата Позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування Позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати остаточного повернення Кредиту за цим Договором.

Пунктом 4 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується у разі повного чи часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена Розділом №1 цього Договору та/або інших платежів за Договором, сплата яких передбачена цим Договором сплатити Банку штраф у розмірі 50,00 грн за кожне допущене Позичальником Прострочення платежу, що триває від одного від чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення Прострочення Платежу. При цьому, у випадку якщо Прострочення Платежу триває 5 (п`ять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 150 гривень за кожний випадок допущеного Прострочення платежу. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим Договором, визначені Сторонами у Розділі №2 цього Договору.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частинами другою, третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позову зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 766/8096/20, провадження № 61-15716св20.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на день укладання кредитного договору від 25.09.2014) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Пункт 2.8.1. Кредитного договору передбачає плату за управління кредитом за період з 1-го місяця користування Кредитом по 36-й місяць користування Кредитом в розмірі 0,73% від суми кредиту.

Таким чином, зазначена плата за управління кредитом є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункт договору, який передбачає її сплату, є нікчемними та не потребує визнанню його недійсним.

Висновки у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 766/8096/20, провадження № 61-15716св20, від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19, провадження № 61-17707св19, від 16 вересня 2020 року у справі № 127/27751/16-ц, провадження № 61-7067св19, від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц, провадження № 61-37843св18, Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року, провадження № 6-1746цс16.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4 Кредитного договору від 25.09.2014 передбачена відповідальність за порушення зобов`язань позичальника тільки у виді штрафу.

Однак стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк до 4-х календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк 5 і більше календарних днів є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання, оскільки вбачається, що нараховується за вчинення одного й того ж виду порушення, яке полягає в простроченні виконання зобов`язання за договором Кредиту на строк понад 5 календарних днів, і вказаний строк охоплює порушення зобов`язання на строк до 4-х календарних днів включно.

Одночасне стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк до 4-х календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк 5 і більше календарних днів є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду, а тому даний пункт договору підлягає визнанню недійсним. Аналогічного висновку дійшла ВП ВС в постанові від 01.06.2021по справі № 910/12876/19.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.15, 16, 203, 204, 215, 549, 627, 633, 638, 1054 ЦК України, керуючись ст.6-13,81,141, 258,259,263,354 ЦПК, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачівзадовольнити частково.

Визнати недійсним абзац 2 пункт 4 Кредитного договору №500960783 від 25 вересня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», яким встановлено, що у випадку якщо Прострочення Платежу триває 5 (п`ять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 150 гривень за кожний випадок допущеного Прострочення платежу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (юридична адреса:м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100, ).

Повний текст рішення складено 28.11.2025

СуддяТ. І. Рядча