Справа №: 398/6761/25
провадження №: 2/398/3874/25
"01" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Факторинг партнерс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позиції позивача.
- заборгованості за договором №4338275 від 20.06.2021 у розмірі 1477,64 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 460,00 грн, інфляційні збитки - 16,00 грн, нараховані 3% річних - 1,64 грн.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 3 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві та окремому клопотанні зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою її реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення адресат відсутній. Також відповідачу надіслана повістка у формі повідомлення у додаток Viber, яка 03.11.2025 фактично доставлена за вказаним у позовній заяві номером телефону відповідача. Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Укладення кредитного договору та видача коштів.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 18.06.2021 ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, а ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій.
Договором встановлені такі умови кредитування:
сума кредиту - 2500 гривень,
- строк кредитування - 30 днів,
- знижена процентна ставка, яка застосовується за умови повного погашення заборгованості протягом 1 дня після настання терміну платежу - 1,75% на день.
- стандартна процентна ставка - 2,6% на день, яка застосовується у межах строку надання позики, а також у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 20.06.2021 ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій.
Договором встановлені такі умови кредитування:
- сума кредиту - 1000 грн,
- строк кредитування 30 днів,
- процентна ставка - 1,9% на день.
На виконання умов зазначеного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало ОСОБА_1 на її банківську картку № НОМЕР_1 20 червня 2021 року 1000 грн через платіжну систему ТОВ «Фінансова компанія Контрактовий дім». Перерахування коштів підтверджується наданою позивачем довідкою ТОВ «Фінансова компанія Контрактовий дім» від 13.12.2024.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 05.05.2021 ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, а ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій.
Договором встановлені такі умови кредитування:
- сума кредиту - 6500 грн,
- строк кредитування 15 днів, термін повернення 07.07.2021,
Умови цього договору не передбачають сплати комісії.
На виконання умов зазначеного договору ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" перерахувало ОСОБА_1 на її банківську картку № НОМЕР_2 , що зазначена безпосередньо у кредитному договорі, 5 травня 2021 року 6500 грн через платіжну систему ТОВ «Фінансова компанія Елаєнс». Перерахування коштів підтверджується наданою позивачем довідкою ТОВ «Фінансова компанія Елаєнс» від 30.12.2021.
Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» за період з 19.06.2021 до 20.07.2021 і також розрахунку фактора ТОВ Факторинг партнерс станом на 26.09.2025 відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість розмірі 6404,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 3904,20 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора «АВЕНТУС УКРАЇНА» за період з 20.06.2021 до 03.02.2022 і також розрахунку факторів ТОВ Вердикт Капітал станом на 10.01.2023, ТОВ Колект центр станом на 28.08.2025, ТОВ Факторинг партнерс за період з 28.08.2025 до 26.09.2025, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість розмірі 1477,64 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 460,00 грн, інфляційні збитки - 16,00 грн, нараховані 3% річних - 1,64 грн.
Перехід права вимоги.
На підтвердження укладення 04.02.2022 договору №04-02-01/2022 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4338275, укладеним з ОСОБА_1 , позивач надав суду лише витяг з реєстру боржників від 4 лютого 2022 року, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги. У позовній заяві позивач посилається на наявність цього договору, однак копії самого договору про відступлення права вимоги позивач фактично суду не надав, у додатках, сформованих в системи Електронний суд цей договір відсутній.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4338275. Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору та додатками до нього: актом приймання-передавання реєстру боржників від 10 січня 2023 року, копією та витягом з реєстру боржників, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги. Виконання сторонами цього договору у частині оплати підтверджується Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023.
28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4338275. Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору та додатками до нього: актом приймання-передавання реєстру боржників від 28 серпня 2025 року, витягом з реєстру боржників, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги. Виконання сторонами цього договору у частині оплати підтверджується Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2025.
27.08.2021 було укладено договір №27/08-1 відповідно до якого ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1298300, укладеним з ОСОБА_1 . Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору та додатками до нього: актом приймання-передавання реєстру боржників від 27 серпня 2021 року, копією та витягом з реєстру боржників, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснив оплату за відступлення прав вимоги згідно з платіжною інструкцією від 27.08.2021, копія якої надана позивачем та досліджена судом.
10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1298300, укладеним з ОСОБА_1 . Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору та додатками до нього: актом приймання-передавання реєстру боржників від 10 березня 2023 року, копією та витягом з реєстру боржників, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги.
28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1298300. Це підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору та додатками до нього: актом приймання-передавання реєстру боржників від 28 серпня 2025 року, копією реєстру та витягом з реєстру боржників, який містить посилання на договір, укладений ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості на дату передання права вимоги. Виконання сторонами цього договору у частині оплати підтверджується Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2025.
Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ Про споживче кредитування договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитних договорів, укладених в електронній формі. ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків, та погодилася з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційними довідками платіжних систем, копії яких надані позивачем.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054, 625 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконала. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач ОСОБА_1 суду не надала.
Водночас суд встановив, що умови договору від 5 травня 2021 року №1298300, укладеного ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 не передбачають сплату будь-яких комісій. Тому суд вважає необґрунтованими відповідні розрахунки заборгованості у частині нарахування за цим договором заборгованості зі сплати комісій у розмірі 975 грн. У цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Також, як зазначено вище, позивач не надав суду достатніх доказів переходу права вимоги за кредитним договором №4338275, укладеним з ОСОБА_1 , а саме копію договору від 04.02.2022 №04-02-01/2022 про відступлення права вимоги, укладеного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». У позовній заяві позивач посилається на наявність цього договору, однак копії самого договору про відступлення права вимоги позивач фактично суду не надав, у додатках, сформованих в системи Електронний суд цей договір відсутній. Надано лише реєстр боржників зп цим договором, що не є достатнім доказом укладення відповідного договору. Оскільки цей договір був першим у ланцюгу відступлення права вимоги, відсутність належних доказів його укладення згідно з принципом ніхто не може передати більше прав, ніж має сам означає також недоведеність переходу права вимоги за наступними договорами про відступлення права вимоги, а саме за договором №10-01/2023 від 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», і за договором №28-08/25 від 28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». За таких обставин право вимоги позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором №4338275 не доведене, і відповідно відсутні достатні підстави для задоволення відповідних позовних вимог у частині стягнення заборгованості за цим договором розмірі 1477,64 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 460,00 грн, інфляційні збитки - 16,00 грн, нараховані 3% річних - 1,64 грн.
Враховуючи, що до позивача на підставі зазначених вище договорів про відступлення права вимоги перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами №4338275 і №1298300, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання відповідних зобов`язань позичальником ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, який позивач сплатив у розмірі 2422,40 грн, пропорційно задоволеним вимогам, тобто у розмірі 2140 гривень.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суд у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та пропорційності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за договором споживчого кредитування, беручи до уваги що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, позовна заява є типовою для адвоката, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, витрати на правову допомогу мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 4417 грн 10 коп.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Факторинг партнерс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Факторинг партнерс судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2140 (дві тисячі сто сорок) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4417 (чотири тисячі чотириста сімнадцять) гривень 10 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані, заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 1 грудня 2025 року.
Суддя В.В. Орловський