Справа № 147/1493/25
Провадження № 2/147/577/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Криворучко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від представника позивача адвоката Ушакевич М. П. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача.

22.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 (надалі Відповідач) укладено Договір кредиту №Z06/00610/004681287 (надалі Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти на поторчні потреби в сумі 74999,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з кредитного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.п. 1.4 Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 21.99% річних від залишкової суми кредиту. Згідно з п.п. 1.11 Договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів. Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 74999,00 грн строком до 22.12.2021, а Позичальник зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Зі змісту Договору випливає, що Позичальник беззаперечно підтверджує, що перед укладенням Договору ознайомлений у письмовій формі з усією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту та з нормами Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 104,03% (п.5.7 Договору). В п. 6 Договору кредиту наведено Графік щомісячних платежів за кредитним договором. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 74999,00 грн в строки визначені умовами Договору. У зв`язку не поверненням отриманих коштів за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за Договором №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018 станом на 19.12.2023 (дата відступлення) становить 108370,04 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом 62585,53 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 20927,84 грн; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 24856,67 грн. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості перед ТОВ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому виді у день укладення цього договору. ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь ТОВ «Ідея Банк». 22.12.2023 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги за Кредитним договором №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Згідно з положенням п. 2.2. цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі бржників, що підписується з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному виді. В п. 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення права вимоги яка становить 11861032,61 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Фікторинг» грошові кошти та відповідно була здійснена передача реєстру боржників. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018, що укладений між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Процесуальні дії у справі. Заперечення відповідача та заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку загального позовного провадження.

30 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дончака Д. М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в позовних вимогах потрібно відмовити. Щодо розрахунку заборгованості вказує на те, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не може вважатися належним доказом і не повинен враховуватися судом при винесенні рішення. Більше того, з наданого розрахунку взагалі незрозуміло: коли виник борг, яка сума коштів і коли була надана в кредит, який розмір нарахованих процентів та комісій, скільки часу нараховувалися проценти та комісії, за якими ставками. Щодо виписки з рахунку по Договору №2350 від 18.04.2019 зазначає, що в порушення п. 63 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, у наданих Банком виписках є лише дані по кожній окремо взятій операції, але немає ані суми вихідного залишку по рахунку до проведення відповідної операції, ані суми залишку вихідного залишку по рахунку після проведення відповідної операції. Це унеможливлює самостійну перевірку відповідачем чи правильно здійснювалися нарахуваня процентів, комісій, та за якою ставкою вони нарахувалися. Стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту, позивач не надав до суду жодного належного доказу, яким би підтверджував викладені обставини. За таких умов позивачем не доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, тому відсутні підстави їх стягнення. Водночас сам лише факт підписання кредитного договору не свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону, а жодних відомостей з цього приводу такий договір не містить. Щодо нарахування позивачем комісії за обслуговування кредиту, зазначає, що позивач не надав доказів надання Банком за час дії кредитного договору доказів, що ним надавалася будь-яка інформація Позичальнику по телефону чи по СМС; що Позичальник направляв до Банку запити, які Банк опрацьовував. Тобто Банк нараховував платежі за послуги, які фактично не здійснював. Оскільки позивачем у Кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які за Законом України «Про споживче кредитування» повинні надаватися безплатно, то слід відмовити у стягненні з відповідача заборгованості за комісією. Щодо оригіналів доказів, вказує, що відповідач не підписував документи додані до позову, а тому заявив клопотання про витребування доказів. Також у відзиві висловлене заперечення щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, які відповідач вважає неспівмірними та завищеними. З огляду на викладене просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у позивача оригінали документів додані до позовної заяви.

29 жовтня 2025 року від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.

29 жовтня 2025 року надійшла заява про виконання ухвали суду, однак надійшли не оригінали документів, які витребовувалися, а копії, адже надійшли через систему «Електронний суд».

29 жовтня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дончака Д. М. надійшли заперечення (на відповідь на відзив), у яких він просить суд відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України залишити без розгляду відповідь на відзив, як таку, що подана з пропуском процесуальниз строків.

30 жовтня 2025 року від від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дончака Д. М. надійшли заперечення на клопотання (заяву) про виконання ухвали суду, у яких сторона відповідача відповідно до ч. 6 ст.95 ЦПК України, під час вирішення справи просить не брати до уваги наступні документи: кредитний договір №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018, Паспорт споживчого кредиту, заява-анкета, заява про акцепт публічної оферти та договір добровільного страхування життя.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року постановлено, зокрема, закрити підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду по суті та залишити без розгляду відповідь на відзив.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача в судове засідання свого представника не направив, водночас подав заяву у якій клопотав про проведення розгляду справи без участі представника позивача.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач та її представник повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені в порядку передбаченому ЦПК України.

Заяв чи клопотань про відкладення судового засідання, або іншого змісту від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК Україниучасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК Україниучасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, відповідно до нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

22.12.2018 між ПАТ «ІдеяБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №Z06/00610/004681287.

19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023.

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що 22.12.2018 між ПАТ «ІдеяБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №Z06/00610/004681287.

Відповідно до умов Договору кредиту №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018 Банк надає відповідачу на поточні потреби грошові кошти в сумі 74999,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами договору кредиту та додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців.

Згідно з п.п.1.3., 1.4. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 12,49 % (маржу банку). Станом на дату укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку розмірі 21,99% . Також в договорі визначено графік щомісячних платежів з визначенням розміру погашення основного боргу, відсотків та плати за обслуговування кредиту в 36 внесків Також укладено договір страхування життя, предметом якого є майнові інтереси (а.с. 5-8, 14-16).

Згідно з п.п. 1.11 Договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі відповідно до Графіку платежів.

Відповідно до п. 5.7 Договору, згідно із Законом України «Про споживче кредитування» реальна процентна ставка складає 104,03%.

Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 74999,00 грн строком до до 22.12.2021, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами.

Відповідно до п. 1.9 Договору Позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики.

Також відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-11, заяву-анкету (а.с. 12) та заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» (а.с.13-16), Анкету-опитувальник (а.с. 17-18).

Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 74999,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, що підтверджується ордером-розпорядження та випискою по особовому рахунку (а.с. 19, 21-26).

Також встановлено, 19.12.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено Договір факторингу № 19/12-2023 (а.с. 32-38).

Згідно з п. 2.1 цього Договору, АТ «Ідея Банк» (ПАТ «Ідея Банк») відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором факторингу. Відповідно до п. 2.2 цього Договору, права вимоги, що АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг», відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами в паперовому вигляді в день укладення договору факторингу. ТОВ «Оптіма Факторинг» виконав вимоги укладеного договору факторингу, перерахувавши АТ «Ідея Банк» відповідну суму коштів. Копія реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, серед яких є і відповідач (н/п1371), долучена до позовної заяви (а.с. 39-41).

22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023. Згідно з п. 2.1 цього Договору, ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором факторингу. Відповідно до п. 2.2 цього Договору, права вимоги, що ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами в паперовому вигляді в день укладення договору факторингу. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» виконав вимоги укладеного договору факторингу, перерахувавши ТОВ «Оптіма Факторинг» відповідну суму коштів. Копія реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, серед яких є і відповідач, долучена до позовної заяви (а.с. 44-51).

За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитним Договором №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018, що укладено між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором №Z06/00610/004681287 від 22.12.2018 станом на 19.12.2023 (дата відступлення) становить 108370,04 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом 62585,53 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 20927,84 грн; заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 24856,67 грн (а.с.27).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Договором кредиту ОСОБА_1 порушує взяті на себе зобов`язання.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором у добровільному порядку.

Отже, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені Договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цією Угодою в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості у загальному розмірі 108370,04 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи відповідача не спростовують висновків суду, більше того сторона відповідача стверджуючи, що ОСОБА_1 не підписувала договір та додані до нього документи не підтверджуються жодними доказами, в той час як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів на підтвердження того, що за фактом використання документів відповідачки (в. т. ч. паспорта, картки платника податків тощо) задля укладення Договору кредиту від імені відповідачки внесено відомості до ЄРДР. Сторона відповідача не скористалась своїм правом і не заявляла клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, а також суду не надано висновку експерта, який підтверджував би те, що підпис на Кредитному договорі, Паспорті, Анкеті-заяві тощо не належить ОСОБА_1 .

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно достатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостоїстатті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 7000,00 грн.

Так, матеріали справи свідчать про те, що між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024.

Відповідно до п.п. 1.1. Договору Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору.

Сторони в п.п. 3.1.1 додатковою Угодою до Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду, зокрема у розмірі 7000,00 грн, за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви згідно з реєстром боржників.

Так, на виконання умов визначених розділом 3 Договору складено акт №1 від 16.06.2025 прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до якого вказано розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості.

Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на правову допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, позицію сторони відповідача щодо завищення розміру витрат на правничу допомогу, та думку щодо реального їх розміру 3000 грн, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на правову допомогу під час розгляду справи у сумі 7000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатським об`єднанням «Правовий курс» послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено позивачем, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 4000,00 грн. Підстав для стягнення з відповідача ще 3000,00 грн суд не вбачає.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість за договором кредиту №Z06.00610.004681287 від 22.12.2018 в розмірі 108370 (сто вісім тисяч триста сімдесят) гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», , юридична адреса: вулиця Набережно-Лугова, 8, місто Київ, 04071;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02 грудня 2025 року.

Суддя О. Г. Борейко