КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/7476/24 Головуючий у суді першої інстанції -Ковбасюк О.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9302/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року по цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

встановив:

У червні 2024 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до військової частини НОМЕР_1 про призначення та виплату їй грошового забезпечення її безвісти зниклого чоловіка - військовослужбовця ОСОБА_2 .

На підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 30.11.2022 їй було призначено виплату у розмірі 100% всіх видів його грошового забезпечення.

13.12.2022 військовослужбовця ОСОБА_2 було звільнено з полону держави-агресора, у зв`язку з чим на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_3 від 21.12.2022 виплату грошового забезпечення з 13.12.2022 поновлено військовослужбовцю ОСОБА_2 , а виплати ОСОБА_1 припинено.

Внаслідок технічного збою в програмі бухгалтерського забезпечення на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 в лютому 2024 року було помилково зараховано кошти грошового забезпечення ОСОБА_2 на загальну суму 58 390,59 грн, а саме: 28 840,59 грн - грошове забезпечення за січень 2023 року; 29 550,00 грн - додаткова винагорода за січень 2023 року.

Добровільно відповідачка помилково перераховані їй грошові кошти не повернула, тому позивач звернувся із даним позовом до суду та просив стягнути вказану суму коштів з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України, а також стягнути з неї понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

У апеляційній скарзі вказує, що після повернення 13.12.2022 з полону військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідачка ОСОБА_1 втратила право на отримання грошового забезпечення вказаного військовослужбовця у відповідності ст. 9 до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

Тому кошти в сумі 58 390,59 грн були набуті ОСОБА_1 без достатньої правової підстави.

Отже, на підставі ст. 1212 ЦК України відповідачка зобов`язана повернути позивачу вказану суму коштів.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачки не надходив.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів у розмірі 58 390,59 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3260 від 24.09.2022 було призначено службове розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_2 , який рахувався зниклим безвісти з 22.09.2022.

21.10.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №2132 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_2 ».

Встановлено також, що у вересні 2022 відповідач ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_2 , звернулась до ВЧ НОМЕР_1 із заявою про виплату їй грошового утримання зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №5829 від 30.11.2022 «Про виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 » ОСОБА_1 призначено виплату належного ОСОБА_2 грошового забезпечення у розмірі 100% всіх видів грошового забезпечення.

Як вбачається зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 №428 від 14.02.2023 «Про результати службового розслідування по факту потрапляння та повернення з полону військовослужбовця військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_2 », ОСОБА_2 був захоплений у полон держави-агресора, в якому утримувався в період часу з 22 вересня до моменту здійснення обміну військовополоненими, що мав місце 13.12.2022 у м. Бахмут Донецької області.

Пунктом 5 вказаного наказу, на підставі абзацу 2 пункту 6 «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2026, та роз`яснення Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №423/1635 від 25.10.2022, помічнику командира з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 наказано припинити з 13.12.2022 виплату грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 .

Наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень підтверджується, що військовою частиною НОМЕР_1 у січні та лютому 2023 року було здійснено виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 на загальну суму 58 390,59 грн, а саме:

- згідно з платіжним дорученням №278 від 18.01.2023 виплачено грошові кошти у розмірі 15 205,41 грн;

- згідно з платіжним дорученням №878 від 13.02.2023 виплачено грошові кошти у розмірі 43 185,18 грн.

Встановлено, що 05.06.2024 військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 58 390,59 грн.

Позивач стверджує, вказана вимога відповідачкою проігнорована та грошові кошти нею позивачу не повернуті.

Відповідно до абз.1,3 ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до п.4,7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи було це результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України і змісту цього інституту цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.06.2018 у справі №212/3593/16-ц (провадження 61-60св17), від 20.03.2019 у справі №634/727/16-ц (провадження № 61-21749св18).

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка ОСОБА_1 вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала недостовірні дані під час нарахування та виплати їй військовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення у розмірі 58 390,59 грн.

Позивач стверджує, що перерахування коштів відповідачу відбулося внаслідок технічного збою в програмі бухгалтерського забезпечення. Разом із цим, жодних доказів на підтвердження такої обставини позивачем суду не надано.

В матеріалах справи відсутні й дані про те, що нарахування вказаної вище суми коштів відповідачці відбулося внаслідок рахункової помилки.

За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем ОСОБА_1 коштів у розмірі 58 390,59 грн, як і не встановлено наявності рахункової помилки з боку позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що правові підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми коштів на рахунок позивача відсутні.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 втратила право на отримання грошового забезпечення вказаного військовослужбовця, тому має повернути кошти як безпідставно набуті, не впливає на висновки суду першої інстанції, оскільки ця виплата має соціальний характер та фактично є грошовою сумою, наданою фізичній особі як засіб до існування, що, в силу п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома