Справа № 613/1450/23
Провадження № 2/615/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 613/1450/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, поділ спадкового майна,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2023 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка н заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна, в якому просила суд визнати з нею в порядку спадкування за заповітом право власності на приватний будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства. Виділити відповідачу грошову компенсацію за його обов`язкову частку у спадщині 24133 грн 33 коп, тобто 1/6 частинку ринкової вартості майна.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті батька, у зв`язку з чим претендує на спадкування приватного будинка АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, на яку також претендує її брат ОСОБА_3 , який має обов`язкову частку у спадщині. Відповідач просить платити йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США у якості компенсації вартості 1/6 частки спадкового майна, що не влаштовує позивача.

До позовної заяви було додано копію заповіту від 02.10.2018 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_5 заповів дочці ОСОБА_1 своє майно, яке складається з житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,60 га (державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-06-00-009968).

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 02.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18.12.2023 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі № 613/1450/23, провадження № 2/615/328/23, до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №615/2309/23, провадження №2/615/403/23, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про усунення від права на спадкування.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 15.04.2025 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, поділ спадкового майна.

15.07.2025 року через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Святець О.М., в якій представник просить суд:

Припинити право ОСОБА_3 на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 та на 1/6 частки земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер :00:001:0142, цільове призначення для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , з виплатою йому грошової компенсації вартості його частки в сумі 31676грн., внесеної на депозитний рахунок суду.

Визнати право власності на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 та на 1/6 частки земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер :00:00:0142, цільове призначення для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В уточненій позовній заяві представник позивача вказує, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6 є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0142 з цільовим призначенням для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку.

Представник позивача зазначає, що право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 підлягає припиненню з виплатою йому грошової компенсації вартості його частки, внесеної попередньо на депозитний рахунок суду, в сумі 31676 гривень. В результаті припинення права власності ОСОБА_3 на належну йому частку у спільному майні, право власності на відповідну частку підлягає визнанню за ОСОБА_1 .

Частка ОСОБА_3 є незначною і не може бути виділена в натурі, а припинення права власності ОСОБА_3 на 1/6 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_3 та членам його сім`ї, оскільки Відповідач має у власності придатний для проживання будинок в якому він фактично проживає разом із сім`єю.

До уточненої позовної заяви додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2025 року № 435129900, згідно якого 20.06.2025 року приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. проведено державну реєстрацію права власності на 5/6 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 (на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 650, виданий приватним нотаріусом 20.06.2025 року) та державну реєстрацію права власності на 1/6 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_3 (на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 648, виданий приватним нотаріусом 20.06.2025 року).

18.07.2025 року через канцелярію суду надійшов відзив на уточнену позову заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Мірошниченко Ксенія Павлівна заперечує проти прийняття судом уточненої позовної заяви посилаючись на неприпустимість одночасної зміни предмета і підстав позову, що на її думку має місце у даному випадку.

Заслухавши учасників справи та їх представників, проаналізувавши подані сторонами документи для мети вирішення процесуального питання, суд приходить таких висновків.

Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на викладене позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета і підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позивач змінив позовні вимоги про поділ спадкового майна новими вимогами про припинення права на частку у спільному майні на вимогу інших співвласників, тобто змінив предмет позову при цьому змінив первісні обставини позову новими.

Враховуючи те, що позивач змінив предмет та підстави позову одночасно, суд приходить до висновку про неможливість прийняття судом до розгляду уточнення позовних вимог, оскільки одночасна зміна предмета та підстав позову не допускається в силу вимог частини третьої статті 49 ЦПК України, а тому слід відмовити у прийнятті до розгляду заяви про зміну предмета та підстав позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, з приводу якого виник спір (правовий конфлікт) між позивачем і відповідачем (див., зокрема постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 у справі № 916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18, від14 вересня 2021 року у cправі № 909/243/18).

При цьому підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такі висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 916/1042/22, від 10 квітня 2024 року у справі № 754/11753/21, від 22 травня 2024 року у справі № 204/1150/23.

Закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета спору можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року в справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19).

Звертаючись до суду з первісним позовом ОСОБА_1 просила здійснити поділ спадкового майна і визнати з нею право власності на 5/6 спадкового майна у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, виділивши відповідачу грошову компенсацію вартості 1/6 частки спадкового майна.

На даний час самими сторонами було у позасудовому порядку оформлено право власності на спадкове майно, що свідчить про те, що предмет спору у виді поділу спадкового майна перестав існувати. Сторони набули право власності на майно, яке на теперішній час не є спадковим. Правовідносини між сторонами перейшли у площину співвласників.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, поділ спадкового майна закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Суд вважає за необхідне роз`яснити стороні позивача, що закриття провадження у справі не позбавляє позивача процесуального права звернутись до суду з новим позовом щодо припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відповідно до п.1.2 Порядку бухгалтерського обліку окремих активів та зобов`язань бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.04.2014 №372, депозитні рахунки - рахунки, які відкриваються в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) та/або установах банків для обліку депозитних сум, які з настанням відповідних умов підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням.

Тобто, депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби, не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум кошти, які зараховуються на цей рахунок, є власністю осіб, що їх внесли, та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

Оскільки судом приймається рішення про закриття провадження у справі, підстава для знаходження грошових коштів внесених на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді частки майна перестала існувати, а тому їх слід повернути позивачу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст. 49, 200, 255, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Відмовити у прийнятті заяви про зміну предмета та підстав позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Юлія Іванівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, поділ спадкового майна закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) грошові кошти внесені нею на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо у розмірі 31 991,80 грн (тридцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна гривня 80 копійок), згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №27 від 24.07.2025 року, які внесені за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249, код банку отримувача (МФО): 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача: UA0006674.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручення у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 01.12.2025 року.

Суддя А.М. Левченко