Номер провадження: 22-ц/813/6737/25
Справа № 2-5155/10
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Громовенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Бондар В.Я., повний текст ухвали складений 23 червня 2025 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: Третього Приморського відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції м. Одеса, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення аліментів та зміну прізвища дитини, -

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати виконавчий лист №2-5155/10, виданий суддею Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. 02.01.2023 року на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2022 року у цивільній справі №2-5155/10 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з невідповідністю його вимогам закону, та невідповідністю з резолютивною частиною постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2022 року.

Також ОСОБА_1 в заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню просив витребувати інформацію про те чи працював суддя Бондар В.Я. 02.01.2023 року, коли був виданий виконавчий лист, чи був у відпустці чи перебував на лікуванні.

В обґрунтування заяви зазначив, що у резолютивній частині рішення суду відсутня інформація про боржника ОСОБА_1 щодо його року народження, ідентифікаційного коду та місця його реєстрації, також відсутня інформація щодо стягувача Валова- ОСОБА_3 , та вважає, що вказана інформація взята не із судового рішення.

Також зазначив, що підпис на виконавчому листі поставлений не суддею Бондарем В.Я., а іншою особою. Оскільки виконавчий лист видано не суддею Бондарем В.Я., то він не має юридичної сили, а тому не підлягає виконанню.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2025 року заява ОСОБА_1 про витребування доказів залишена без задоволення.

Заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишена без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити заявупро визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що виконавчий лист підписаний не суддею Бондар В.Я., а оскільки він не підписаний суддею, який зазначений у виконавчому листі, він не підлягає виконанню.

Також ОСОБА_1 зазначив, що суд розглянув заяву без виклику його до суду, та без його участі, що є порушенням його процесуальних прав.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 18 листопада 2025 року Валова- ОСОБА_3 , представники Третього Приморського відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції м. Одеса, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 58, 59, 62-65).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4 , представника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2010 року, з урахування ухвали від 23.06.2010 про виправлення описок, позов ОСОБА_2 задоволено. Змінено прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Зобов`язано Третій Приморський відділ РАЦС Одеського міського управління юстиції м. Одеси внести зміни до актового запису №363 від 17 травня 2006 року про народження ОСОБА_5 , змінивши відомості в графі «прізвище» з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін; в іншій частині актовий запис залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частин з суми усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 23 вересня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витати по сплаті інформаційно-технічного розгляду справи в сум 120 грн. (а.с. 37, 44 т. 1).

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 задоволено частково. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2010 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Змінено прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Встановлено порядок виконання рішення суд згідно з яким, це рішення є підставою для Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення змін до актового запису №363 від 17 травня 2006 року про народження ОСОБА_5 , змінивши відомості в графі «прізвище» з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », та видачі нового свідоцтва про народження з урахуванням внесених змін; в іншій частині актовий запис залишити без змін. Стягувано з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частин з суми усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 23 вересня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 223-230 т. 1).

02 січня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-5155/10 на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24.10.2022 року, у якому вказано суд вирішив: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частин з суми усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 23 вересня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягувачем на зворотній стороні вказана ОСОБА_10 , боржником ОСОБА_1 , з зазначенням їх дати народження, ідентифікаційного номеру та адреси реєстрації.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із її необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Даний виконавчий лист містить всіх необхідні відомості.

Згідно п.3 Розділу XIX Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (в редакції чинній на час видачі виконавчого листа), виконавчий лист (наказ) формується на підставі внесених даних в АСДС.

Відсутність інформації про дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків та зареєстрованого місця проживання у рішення суду не є підставою не зазначати таку інформацію у виконавчому листі, яка зазначається з наявних у матеріалах справи даних та відповідно з даних з АСДС (автоматизованої системи документообігу суду) та має бути зазначена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо підписання виконавчого листа не головуючим у справі суддею Бондарем В.Я., судом зазначено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему. На виконавчий лист, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

ЦПК України, Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, Закон України «Про виконавче провадження» не містить зазначення про підписання виконавчого листа виключно суддею, який розглянув справу.

Виконавчий лист видає суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Виконавчий лист у цій справі підписаний суддею Приморського районного суду м. Одеси, який був заступником голови суду на час видачі виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту ст. 432 ЦПК України вбачається, що визначені у ній підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, адже виконавчий лист видано правильно з зазначенням інформації про стягувача та боржника та підписаний суддею Приморського районного суду м. Одеси.

На підставі вищевикладених обставин, суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню без задоволення.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що виконавчий лист підписаний не суддею Бондар В.Я., а оскільки він не підписаний суддею, який зазначений у виконавчому листі, він не підлягає виконанню, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявлених вимог, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, а тому підстав для скасування ухвали суду з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Доводи про те, що суд розглянув заяву без виклику його до суду, та без його участі, що є порушенням його процесуальних прав, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки із заяви, яка була подана особисто ОСОБА_1 23.06.2023 року, тобто в день судового засідання, вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про призначене судове засідання, проте в судове засідання не з`явився, що підтверджується довідкою про розгляд справи за відсутністю сторін (а.с. 15, 17 т. ).

Більш того, ініціатором звернення до суду був сам ОСОБА_1 , який звернувшись з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зобов`язаний був цікавиться розглядом своєї заяви та сприйняти, як найшвидшому її розгляду судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута не правомочним складом суду, колегія суддів вважає необґрунтованими з підстав того, що заявником заявлено відвід судді Бондарю В.Я., який було розглянуто відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства, та в його задоволенні було відмовлено.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 листопада 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда