Справа № 739/1785/25
Провадження № 2/739/514/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі позивач), діючи через свого представника Ушакевич М.П., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за договорами №С-611-0 від 23 травня 2019 року, №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року та №С-605-0 від 08 липня 2019 року в загальному розмірі 71 385 грн. 31 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 травня 2019 року між АТ «Ідеа Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №С-611-0 на виконання якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Також 23 травня 2019 року між АТ «Ідеа Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №Z62.00611.005291997 на виконання якого відповідачці було надано кредит в розмірі 23 802 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних. Крім того, 08 липня 2019 року між АТ «Ідеа Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №С-605-0, на виконання кого відповідачці надано кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитним коштами в розмірі 24% річних. У подальшому 19 грудня 2023 року між АТ «Ідеа Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги за вказаними вище кредитними договорами. 22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем також було укладено договір факторингу №22/12-2023 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за вказаними вище кредитними договорами. Відповідачка свої зобов`язання за кредитними договорами не виконувала, у результаті чого станом 19 грудня 2023 року виникла прострочена заборгованість: за кредитним договором №С-611-0 від 23 травня 2019 року 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за основним боргом та 8 174 грн. 56 коп. заборгованість за відсотками; за кредитним договором №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року 17 284 грн. 63 коп. за основним боргом, 8 399 грн. 40 коп. за відсотками та 17 637 грн. 15 коп. за комісіями; за кредитним договором №С-605-0 від 08 липня 2019 року 4 985 грн. 55 коп. за основним боргом та 9 904 грн. 02 коп. за відсотками. Загальна сума заборгованості становить 71 385 грн. 31 коп., яка згідно доводів представника позивача підлягає стягненню з відповідачки.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, при цьому в позовній заяві міститься її клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі та зазначає, що дійсно отримували кредити в Ідея Банку, однак через відсутність роботи у зв`язку з епідемією, не змогла їх своєчасно повернути. Про позивача дізналася лише після отримання позову, згідно відомостей бюро кредитних історій кредити від Ідея Банку були списані. На разі вона виховує трьох дітей, одна з яких має інвалідність та потребує догляду і реабілітації. Наразі її дохід становить 12 500 грн. 00 коп. на місяць у вигляді соціальних виплат, тому просить винести рішення та фактично розстрочити платіж на погашення заборгованості, щоб вона могла сплачувати заборгованість і їй не заблокували рахунки.

Заяви та клопотання учасників справи

Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження, при цьому відповідачці визначено строк для подання відзиву на позов, заперечень та зустрічного позову, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 23 травня 2019 року між АТ «Ідеа Банк» та відповідачкою було укладено договір про відкриття кредитної лінії та обслуговуванням кредитної картки №С-611-0 на виконання якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних, при цьому відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом періодичними платежами у строк до 25 числа кожного місяця (а.с. 11-16).

Як вбачається, АТ «Ідеа Банк» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою згідно вказаного кредитного договору, встановивши на її картковому рахунку кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. 00 коп., яким відповідачка періодично користувалася, що підтверджується випискою по її картковому рахунку (а.с. 25-32).

Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, згідно складеного представником АТ «Ідеа Банк» розрахунку, у відповідачки перед даним банком станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 13 174 грн. 56 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за основним боргом та 8 174 грн. 56 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 33).

Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він складений у відповідності до умов кредитного договору.

Також 23 травня 2019 року між АТ «Ідеа Банк» та відповідачкою було укладено договір кредиту та страхування №Z62.00611.005291997 на виконання якого відповідачці було надано кредит в розмірі 23 802 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних, при цьому відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом періодичними платежами кожного місяця (а.с. 17-18).

Як вбачається, АТ «Ідеа Банк» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою згідно вказаного кредитного договору, надавши кредит у розмірі 23 802 грн. 00 коп., що підтверджується ордерами розпорядженнями, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 19).

Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, згідно складеного представником АТ «Ідеа Банк» розрахунку, у відповідачки перед даним банком станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 43 321 грн. 18 коп.: 17 284 грн. 63 коп. за основним боргом, 8 399 грн. 40 коп. за відсотками та 17 637 грн. 15 коп. заборгованість за комісіями (а.с. 34-38).

Суд погоджується з даним розрахунком щодо розміру тіла кредиту та відсотків, оскільки в цій частині розрахунок відповідає умовам кредитного договору.

З приводу нарахованих за даним договором комісій суд враховує, що їх нарахування позивач обґрунтовує положеннями пункту 1.5 договору №Z62.00611.005291997, якими передбачено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата відповідно до пункту 5 додатку №1 як «інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VII (далі Закон України №1734-VII) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що вісля укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно частини другої статті 11 Закону України №1734-VII у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Частиною п`ятою статті 12 Закону України №1734-VII передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно висновку Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Матеріали справи не містять умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата відповідно до пункту 5 додатку №1 як «інші послуги банку», на що міститься послання в договорі №Z62.00611.005291997. Також в матеріалах відсутні докази наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які в`язані з кредитом, отриманням, обслуговування та повернення відповідачкою кредиту, за які останній нараховувалися відповідні комісії. У зв`язку з цим відповідні положення зазначеного договору щодо нарахування відповідачці комісій є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим вимоги про стягнення комісій на загальну суму 17 637 грн. 15 коп. є необґрунтованими.

Таким чином, у відповідачки за кредитним договором №Z62.00611.005291997 від існує заборгованість у розмірі 25 684 грн. 03 коп. (43 321 грн. 18 коп. 17 637 грн. 15 коп.).

Також 08 липня 2019 року року між АТ «Ідеа Банк» та відповідачкою було укладено договір про відкриття кредитної лінії та обслуговуванням кредитної картки №С-605-0 на виконання якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 24% річних, при цьому відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом періодичними платежами (а.с. 7-9).

Як вбачається, АТ «Ідеа Банк» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою згідно вказаного кредитного договору, встановивши на її картковому рахунку кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн. 00 коп., яким відповідачка періодично користувалася, що підтверджується випискою по її картковому рахунку (а.с. 20-23).

Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, згідно складеного представником АТ «Ідеа Банк» розрахунку у відповідачки перед даним банком станом на 19 грудня 2023 року виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 14 889 грн. 57 коп., з яких: 4 985 грн. 55 коп. за основним боргом та 9 904 грн. 02 коп. за відсотками (а.с. 24).

Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він складений у відповідності до умов кредитного договору.

19 грудня 2023 року між АТ «Ідеа Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» було укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого та реєстру боржників до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитними договорами №С-611-0 від 23 травня 2019 року, №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року та №С-605-0 від 08 липня 2019 року, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників до вказаного договору та платіжними інструкціями про перерахування коштів на виконання зазначеного договору факторингу (а.с. 52-64).

22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем було укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за кредитними договорами №С-611-0 від 23 травня 2019 року, №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року та №С-605-0 від 08 липня 2019 року, що підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників до вказаного договору та платіжною інструкцією про перерахування коштів на виконання зазначеного договору факторингу (а.с. 65-74).

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки закредитним договором №С-611-0від 23 травня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 13 174 грн. 56 коп., за кредитним договором №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 25 684 грн. 03 коп. та за кредитним договором №С-605-0 від 08 липня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 14 889 грн. 57 коп., а загалом у розмірі 53 748 грн. 16 коп. (13 174 грн. 56 коп. + 25 684 грн. 03 коп.+ 14 889 грн. 57 коп.), при цьому право вимоги за вказаними договорами на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача.

Судові витрати

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп., та витрати на надання правової правничої допомоги у розмірі 21 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 279 грн. 87 коп. (53 748 грн. 16 коп. х 3 028 грн. 00 коп. /71 385 грн. 31 коп.).

З приводу судових витрат на надання правової допомоги суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається, позивач здійснив судові витрати у розмірі 21 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с.75-88).

При цьому враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає обгрутованими витрати на надання правничої допомоги в даній справі у розмірі 2 500 грн. 00 коп.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, становить 4 779 грн. 87 коп. (2 279 грн. 87 коп. + 2 500 грн. 00 коп.).

Розстрочення виконання рішення.

З приводу клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення суду, яке мотивоване тим, що вона сама виховує трьох дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує значних витрат на утримання сім`ї, при цьому її доходи складаються лише з соціальних допомог, суд враховує наступне.

Пунктом 2 частини сьомої статті 265 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно частини першої статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Наведені вище положення процесуального законодавства не містять окремо визначених підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Згідно частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

ЦПК України врегульовано вирішення питань про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду статею 435 ЦПК України, у зв`язку з чим, на підставі частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, суд вважає за необхідне застосувати положення цієї статті для вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду в даній справі.

Так, згідно частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини четвертої статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною п`ятою статті 435 ЦПК України передбачено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Оцінюючи доводи відповідачки суд враховує, що з поданих відповідачкою документів вбачається, що остання самостійно виховує трьох дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим відповідачка змушена здійснювати значні витрати на утримання дітей та їх лікування, при цьому доходи відповідачки складаються лише з соціальних допомог, загальний розмір яких на місяць становить лише приблизно 12 000 грн. 00 коп., що підтверджується доказами, доданими до заяви відповідачки (а.с. 98-124).

Також, на думку суду, розстрочення відповідачці виконання даного рішення буде стимулювати останню добровільно виконати свої зобов`язання перед позивачем без здійснення останнім додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення.

За таких обставин суд вважає за необхідно розстрочити відповідачці виконання даного рішення щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами на дванадцять місяців, рівними частинами, по 4 479 грн. 01 коп. (53 748 грн. 16 коп./ 12 місяців) на місяць, починаючи з січня 2026 року і до повної сплати всієї суми заборгованості, зобов`язавши відповідачку вносити кожен черговий платіж на рахунок позивача до останнього дня відповідного календарного місяця.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №С-611-0від 23 травня 2019 року у розмірі 13 174 (тринадцять тисяч сто сімдесят чотири) гривні 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року у розмірі 25 684 (двадцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривні 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №С-605-0 від 08 липня 2019 року у розмірі 14 889 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 57 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» судові витрати у розмірі 4 779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 87 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання даного рішення на 12 (дванадцять) місяців, поклавши на неї обов`язок здійснювати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» виплати на погашення заборгованості за кредитними договорами №С-611-0від 23 травня 2019 року №Z62.00611.005291997 від 23 травня 2019 року та №С-605-0 від 08 липня 2019 року в розмірі по 4 479 (чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять) гривень 01 копійка щомісячно, до останнього дня відповідного календарного місяця, починаючи з січня 2026 року і до сплати всієї суми заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8.

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Чепурко