Справа № 541/2984/25
Номер провадження 2/541/1484/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

20 листопада 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

за участю секретаря судового засідання Докуніної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом, позовна заява підписана представником позивача адвокатом Андрущенком М.В., в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором надання коштів у позику № від 25.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.04.2024. між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у позику № у вигляді електронного документа та підписаний згідно з вимогами Закону України «Про електронну комерцію», який разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови з якими відповідач був попередньо ознайомлений. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачці грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. Проте, відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання та станом на 20.04.2025 має заборгованість у розмірі 22740,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4000 грн, по процентах 16740,00 грн, по неустойці за кожен день прострочення повернення позики та/ або прострочення сплати процентів у строки 2000,00 грн.

У зв`язку з викладеним ТОВ «Іннова Фінанс»» просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 22740,00 грн та судові витрати зі сплати судового в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2025 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив та заперечення проти позову не надала.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 квітня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику № , який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором wjo668wpf. У додатку № 1 до договору сторонами узгоджено графік та види платежів.

Відповідно до умов пункту 2.2. договору Товариство надає Позичальнику кредит і гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити

проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором

Згідно пункту 2.3 договору, розмір кредиту складає 4000 гривень.

Відповідно до пункту 2.5 договору, строк дії договору 360 календарних днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів.

Згідно п. 2.6.1 договору, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору.

У розділі 11 «Реквізити сторін» відповідачем зазначено електронний платіжний засіб НОМЕР_1 . Ці ж реквізити платіжної картки зазначено і у п. 3.1. договору.

Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції №19838-1354-1.04.2024 о 12:51:02, платником ТОВ «Іннова Фінанс» , надавачем платіжних послуг платника є ТОВ «ФК «Контрактовий дім», переказано грошові кошти в сумі 4000 грн АТ «Сенс Банк», які останній переказав на рахунок відповідача.

Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 03.09.2025 № 20.1.0.0.0/7-250827/79059-БТ, наданого на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2025, на ім`я ОСОБА_2 було емітовано карту № НОМЕР_2 , 25.04.2024 на вказану карту було зараховано кошти в сумі 4000,00 грн (а.с.27-29).

Зазначені обставини підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 4000 гривень за укладеним з позивачем кредитним договором.

Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № від 25.04.2025, заборгованість відповідача, станом на 20.04.2025, складає 22740,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000,00 грн, заборгованість по процентах 16740,00 грн ( проценти за користування кредитом нараховувалися по 19.04.2025), заборгованість по неустойці 2000,00 грн.

Також, Товариством враховані встановлені законодавчі обмеження щоденної процентної ставки, передбачені Законом України «Про споживче кредитування» із змінами внесеними Законом № 3498 від 22.11.2023, нарахування Відповідачеві процентів за користування Позикою починаючи з 20.08.2024 здійснювалось за процентною ставкою у розмірі 1 % в день.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 25.04.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 . Договору надання грошових коштів у позику № від 25.04.2024 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, надавши кредит в сумі 4000,00 грн відповідачці ОСОБА_1 ..

За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки, не сплачені.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що на час розгляду справи судом відповідачем не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про погашення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова Фінанс» та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за вказаним вище договором у розмірі 20740,00 грн, з яких 4 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16740,00 грн - заборгованість по процентах.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 2000,00 грн - суми заборгованості за неустойкою, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год. 24 лютого 2022 року, який триває донині.

Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та включено в суму заборгованості неустойку у розмірі 2000,00 грн. за період 25.04.2024 по 19.04.2025 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення процесуальних витрат по справі.

Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

20740,00 грн х 100 /22740,00 грн = 91,20 % (розмір задоволених позовних вимог);

2422,40 грн х 91,20 % = 2209,23 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики № від 25.04.2024 в розмірі 20740 (двадцять тисяч сімсот сорок) грн 00 коп..

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2209 (дві тисячі двісті дев`ять) грн 23 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», , адреса: вул. Верхній Вал 4 В, м. Київ, 04071.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. М. Дністрян