Єдиний унікальний номер судової справи: 489/6290/24
Номер провадження 22-ц/812/2059/25 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , подану в її інтересах

адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді - Чернявської Я.А., в приміщенні того ж суду по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 16255-07/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 6500 грн на строк користування 30 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 2,5% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

18 лютого 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 18022022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №18022022 від 18 лютого 2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 837,50 грн, з яких: - 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 19 337,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

30 червня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /701983, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн на строк 30 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 2,5% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

19 квітня 2022 року ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, позивач набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 790 грн, з яких: - 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11790 грн - сума заборгованості за відсотками.

10 червня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 979009471, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 3250 грн на строк користування 27 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 1,7% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 979009471.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого останнє приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги за договором кредитної лінії № 979009471 відповідача в сумі 13 041,31 грн, з яких: 3249,41 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 9791,90 грн - сума заборгованості за відсотками.

23 червня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансовго кредиту №/440121, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 2000 грн на строк 16 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 2,5% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

19 квітня 2022 року ТОВ Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6000 грн - сума заборгованості за відсотками.

20 липня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2155870, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 700 грн на строк 15 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 1,90% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

27 червня 2022 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 27062022, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27062022 від 27 червня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2155870 в сумі 2 096,50 грн з яких: 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 396,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 16255-07/2021 в розмірі 25 837,50 грн, з яких: 6 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 19 337,50 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № /701983 в розмірі 15 790,00 грн, з яких: 4 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11 790 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 979009471 у розмірі 13 041,31 грн, з яких: 3 249,41 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 9 791,90 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № /440121 у розмірі 8 000 грн, з яких: 2 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 000 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 2155870 у розмірі 2 096,50 грн, з яких - 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 396,50 грн. сума заборгованості за процентами.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто заборгованість: за кредитним договором № 16255-07/2021 в розмірі 25 837,50 грн; за кредитним договором № /701983 в розмірі 15 790 грн; за кредитним договором № 979009471 в розмірі 13 041,31 грн; за кредитним договором № /440121 в розмірі 8 000 грн; за кредитним договором № 2155870 в розмірі 2 096,50 грн, а всього стягнуто заборгованості за договорами у загальному розмірі 64 765,31 грн. Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм», ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група», ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «Лінеура Україна» кредитні договори, свої зобов`язання вона перед кредиторами не виконала. Право грошової вимоги по усім вищевказаним договорам кредиту перейшло до позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договорів факторингу. У матеріалах справи відсутні відомості щодо повного або часткового виконання ОСОБА_1 умов договорів та повернення кредитних коштів перед відповідачем.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Важеніна С.А. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув увагу на те, що будь-яких доказів на підтвердження укладення відповідачкою кредитних договорів в електронному вигляді, доказів які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачкою в розмірі заявленому позивачем (платіжні доручення, квитанції, видаткові касові ордери) до позовної заяви не надано, а також доказів щодо набуття прав грошової вимоги до позивача на підставі укладених договорів факторингу.

Також ж, посилання на витяг з реєстру боржників як на існування заборгованості відповідача перед позивачем, належним доказом не може бути, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи і таке та встановлено судом, що 24 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 16255-07/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (W 59610) та в якому зазначено рахунок позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-9442.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 6500 грн на строк користування 30 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 2,5% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

18 лютого 2022 року ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 18022022, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №18022022 від 18 лютого 2022 року, позивач набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 837,50 грн, з яких: - 6 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 19 337,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

30 червня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /701983, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (R67418) та в якому зазначено рахунок позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-9442.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 4000 грн на строк користування 30 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 2,5% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

19 квітня 2022 року ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 790 грн, з яких: - 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11790 грн - сума заборгованості за відсотками.

10 червня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 979009471, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV872JW.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 3250 грн на строк користування 27 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 1,7% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

Згідно платіжного доручення від 10 червня 2021 року було здійснено переказ коштів для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 №5158-74хх-хххх-9442.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 979009471.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого останнє приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 20102022 від 20жовтня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги за договором кредитної лінії № 979009471 відповідача в сумі 13 041,31 грн, з яких: 3249,41 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 9791,90 грн - сума заборгованості за відсотками.

23 червня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №/440121, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (R68155) та вказано рахунок позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-9442.

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 2000 грн на строк користування 16 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 2,5% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

19 квітня 2022 року ТОВ Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8000 грн, з яких: 2000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6000 грн - сума заборгованості за відсотками.

20 липня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2155870, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (А567).

Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 700 грн на строк користування 15 днів, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит та сплатити відсотки у розмірі 1,90% в день за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі.

Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № №5158-74хх-хххх-9442.

27 червня 2022 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 27062022, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27062022 від 27 червня 2022 року, позивач набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2155870 в сумі 2 096,50 грн з яких: 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 396,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було укладено кредитні договори, зокрема, договір про надання фінансового кредиту № 16255-07/2021, №/701983, №244501727/440121, договір кредитної лінії № 979009471, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2155870.

Вказані договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів.

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що вказані кредитні договори були підписані позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідача, що і є його безпосереднім підписом.

Доказів на спростування факту підписання ОСОБА_1 спірних договорів до суду не надано.

За такого доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження факту укладання кредитних договорів не є слушними.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення її заборгованості за вказаними вище кредитними договорами.

При цьому, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, посилання апеляційної скарги на недоведеність того, що право вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перейшло до ТОВ «Таліон плюс» з огляду на те, що кредитний договір був укладений 10 червня 2021 року, тобто більше ніж через два роки після укладення договору факторингу ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон плюс».

Так, частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон плюс», сторони домовились, що термін «Борг» у договорі означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п.п.1.3 Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права Клієнта - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» - за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

З матеріалів справи слідує, що такий Реєстр прав вимоги був підписаний 20 жовтня 2022 року.

Надані копії Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Додаткової угоди до нього № 26 від 31 грудня 2020 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс».

Копія договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до Фактора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Апеляційний суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримувала кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки у вказаних кредитних договорам було зазначено рахунок позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-9442 куди і були перераховані кошти, що підтверджується наданою представником відповідача випискою по картці /рахунку відкритому в АТ КБ «Приватбанк» від 14 жовтня за період з 01 червня 2021 по 24 липня 2021 року на позичальника.

Що стосується розміру заборгованості за кредитними договорами то колегія виходить з наступного.

Так, за договором про надання фінансового кредиту № 16255-07/2021від 24 липня 2021 року укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , розмір заборгованості який необхідно рахувати за умовами договору (п.1.5, п.4.3) строк якого не перевищує 90 днів, процентна ставка - 2,5% в день, становить 21 125 грн з яких: 6500 грн - тіло кредиту, 14 625 грн ( 6500 грн х 2,5% х 90 днів) - відсотки.

Заборгованість за кредитний договір № /701983 від 30 червня 2021 року укладеного між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , за умовами договору (п. 1.3 ,п. 4.3 ) строк якого не перевищує 90 днів, процентна ставка - 2,5% в день становить 13 000 грн з яких: 4000 грн - тіло кредиту та 9000 грн (4000 грн х 2,5% х 90 днів) - відсотки.

Заборгованість за договір кредитної лінії № 979009 від 10 червня 2021 року укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 за умовами договору (п.1.9.2, п.4.3) строк дії 90 днів, процентна ставка - 1,7 % в день становить 8 222, 50 грн з яких: 3 250 грн - тіло кредиту та 4972,5 грн ( 3250 грн. х 1,7 % х 90 днів) - відсотки.

Заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/440121 від 23 червня 2021 року укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 відповідно до умов договору (п.1.3, п.4.3) процентна ставка - 2,5%, строк дії 90 днів становить 6 500 грн з яких: 2000 грн - тіло кредиту та 4500 грн (2000 грн х 2,5% х 90 днів) відсотки.

Заборгованість за договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2155870 від 20 липня 2021 року укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за умовами договору п.1.4.1, п.4.2.5) процентна ставка - 1,9 % в день, строк за користування кредитом не більше 120 днів становить 2 296 грн з яких: 700 грн - тіло кредиту, 1596 грн (700 грн. х 1,9% х 120 днів) - відсотки.

Отже, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складає 51 143, 50 грн.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1, 2, ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 51 143,50 грн.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково на 79 % (51 143, 50 грн : 64 765,31 грн х 100), а за подання позову було сплачено 3 028 грн судового збору, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2392,12 грн судового збору ( 3 028 грн х 79%).

Оскільки апеляційну скаргу задоволено на 21%, а за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 3633,30 грн, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 762, 99 грн судового збору (3 633,30 грн х 21%).

З урахуванням принципу взаєморозрахунку, передбаченого ч.10 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 629,13 грн (2 392,12 грн 762,99 грн) судового збору.

За такого рішення суду в частині судових витрат підлягає зміні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не можуть бути підставою для скасування рішення суду та ухвалення у справі нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Важеніною Світланою Анатоліївною задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), заборгованість в загальному розмірі 51 143,50 грн яка складається із заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 16255-07/2021 від 24 липня 2021 року у розмірі 21 125 грн з яких 6500 грн - тіло кредиту, 14 625 - відсотки; за кредитним договором № /701983 від 30 червня 2021 року у розмірі 13 000 грн з яких: 4000 грн - тіло кредиту, 9000 грн відсотки; за договором кредитної лінії № 979009471 від 10 червня 2021 року у розмірі 8 222, 50 грн з яких: 3 250 грн - тіло кредиту та 4 972,50 грн - відсотки: заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №/440121 від 23 червня 2021 року у розмірі 6 500 грн з яких: 2000 грн тіло кредиту та 4500 грн відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» 1 629,13 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.