Провадження № 2/161/6257/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2025 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Черняка В.В.
за участю секретаря судового засідання Собуцької О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної приходи,-
Позивач через свого представника звернувся до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування вимог вказує, що 17.02.2022 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №VFY0LA-221H4AC-0, забезпечений транспортний засіб Haval H6, д.н.з. НОМЕР_1 . 15.09.2022 року по вул. Чорновола 44 в м. Луцьку відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпеченого транспортного засобу (надалі - ТЗ) та ТЗ Renault Koleos , д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок чого ТЗ Haval H6, д.н.з. НОМЕР_1 , зазнав механічних ушкоджень. Постановою суду від 07.11.2022 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» (ліміт відповідальності 160 000 грн.). Згідно полісу, позивач відповідно до страхового акту, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів сплатив власнику пошкодженого транспортного засобу 132993,60 грн. страхового відшкодування. ТДВ «СК «Гардіан» виплатило позивачу 110459,25 грн.
Ухвалою суду від 22.09.2025 року позов було залишено без руху.
Ухвалою суду від 09.10.2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просила здійснювати розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи шляхом надіслання судової повістки за останнім відомим місцем проживання. Правом подачі відзиву на позов не скористався.
Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 17.02.2022 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №VFY0LA-221H4AC-0, забезпечений транспортний засіб Haval H6, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6).
15.09.2022 року по вул. Чорновола 44 в м. Луцьку відбулась ДТП за участю забезпеченого ТЗ та ТЗ Renault Koleos , д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок чого ТЗ Haval H6, д.н.з. НОМЕР_1 , зазнав механічних ушкоджень.
Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2022 року, що набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.22).
15.09.2022 року власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку (а.с.16-19).
Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 23.09.2022 року позивачем визначено розмір страхового відшкодування, який складає 132993,60 грн. (а.с.28).
На момент ДПТ відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу №210507434 (ліміт відповідальності 160 000 грн. (а.с.34).
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За правилами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1. ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Суд враховує, що позивач (як страховик потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту №VFY0LA-221H4AC-0 від 17.02.2022 року відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих власнику пошкодженого автомобіля Haval H6, д.н.з. НОМЕР_1 , збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Суд зазначає, що за розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування.
У розглядуваному випадку транспортний засіб фактично відремонтований, відтак, розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17.
З урахування того, що виплачене ТДВ «СК «Гардіан» (страховик винуватця ДТП) страхове відшкодування, не покриває реальної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Haval H6, д.н.з. НОМЕР_1 , то різниця невідшкодованої суми збитків у розмірі 22 534,35 грн. підлягає стягненню з винної особи ОСОБА_1 на підставі ст. 1194 ЦК України.
З огляду на вказане, позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись статтею 27 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування», статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3, 6, 8, 11, 13, 15, 16, 20, 22, 509, 512, 526, 980, 993, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 2-5, 8, 10, 12, 13, 76-83, 89, 141, 209, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 22 534 (двадцять дві тисячі п`ятсот тридцять чотири) грн. 35 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька 44, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий).

Повний текст судового рішення складено 02 грудня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк