Провадження № 2/750/3486/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря - Левченка К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача - ОСОБА_2 ,

представника Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради Мхцієва В.Ч.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

треті особи - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Мати неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері дитина залишалася проживати разом із бабусею по лінії матері, ОСОБА_1 - позивачем у справі. Батько неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, дитина не отримує від батька жодного подарунку на день народження. У зв`язку з викладеним, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_5 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Представник Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судовому засіданні підтримав висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 червня 2023 року, батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (а.с. 14).

Після смерті матері, неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом бабусею - ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні станом на 31.05.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований разом з батьком - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24).

Відповідно до довідки № 72 від 13.06.2023 Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 30 Чернігівської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається у Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 30 в 3-Б класі. За час навчання дитини у школі її навчанням та вихованням цікавилась тільки бабуся ОСОБА_1 : відвідувала батьківські збори, спілкувалась з класним керівником та вчителями (а.с. 22).

Згідно із характеристикою Чернігівської гімназії № 16 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається у закладі з 2023 року. Навчається на середньому і достатньому рівні. Програмний матеріал засвоює повільно, проявляє інтерес до предметів гуманітарного і природничого циклу. Освітню діяльність дитини батько не контролює, не відвідує батьківські збори, кілька разів цікавився поведінкою по телефону. ОСОБА_5 має, переважно, охайний зовнішній вигляд (а.с. 20).

Листом від 20.05.2025 заступник медичного директора КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради Роман Поляков повідомив, що декларація з дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладена з лікарем-педіатром Ністратовою С.М. 05.10.2022 , батько дитини не звертався за консультаціями до лікарів, про стан здоров`я та розвиток дитини не піклується (а.с. 23).

Листом від 13.06.2025 Управління патрульної поліції в Чернігівській області повідомило позивачу, що за результатами перевірки відомостей, викладених у її заяві, щодо події, яка відбулась 10.03.2025 о 19:00, а саме: вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру батьком ОСОБА_2 відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було здійснено виїзд за місцем мешкання громадянина ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . 12.06.2025 було складено адміністративний протокол відносно гр. ОСОБА_2 за частиною 2 статті 1732 КУпАП (а.с. 26).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Чернігівським відділом ДВС у м. Чернігові, у боржника ОСОБА_2 станом на 17.09.2025 наявна заборгованість у розмірі 66300 грн. (а.с. 17-18).

Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, своїм висновком, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 536 від 13 жовтня 2025 року, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 39-40).

У судовому засіданні заслухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 , який суду пояснив, що бажає проживати з бабусею та виїхати з нею за кордон, а тому бажає, щоб його батько був позбавлений батьківських прав.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до пункту 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За таких підстав, враховуючи, що відповідач добровільно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, а тому суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, ст. 164, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.12.2025.

Суддя