Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/732/25
Провадження по справі № 2/514/442/25
09 жовтня 2025 року с-ще Бессарабське
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого суді Кирилюк І.М.
при секретарі судового засідання Царан К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ ФК Кредит Капітал) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У травні 2025 року ТОВ ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 30.05.202 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан», Товариство) та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №8896036, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування.
16 вересня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №82-МЛ, згідно з яким до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №8896036.
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 10 червня 2025 року року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву.
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача. Поштові відправлення за зареєстрованою адресою проживання повертались із відміткою Укрпошти з довідками про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідач у передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.
Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте останній в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, причини неявки суду не повідомив.
Позивач - ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу без його представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення .
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти цього.
Ураховуючи наведені обставини, думку позивача щодо можливості розгляду справи у заочній процедурі, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Судом встановлено наступні фактичні обставини у справі.
ТОВ «Мілоан», ТОВ «ФК Кредит-Капітад» є юридичними особами, які мають право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, що підтверджується доданими до позовної заяви доказами.
30 травня 2022 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит №8896036, за умовами якого Товариство надало ОСОБА_2 кредит у розмірі 3000 грн 00 коп строком на 105 днів терміном до 12.09.2022 року, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити за пільговий період користування до 14.06.2022 року - 2% денної процентної ставки та 3% за поточний період до 12.09.2022 року -3 %% денної процентної ставки, а також комісію 20% від суми кредиту за надання кредиту (а.с. 6-11).
Договір споживчого кредитування укладений шляхом акцептування кредитором анкети- заяви відповідача, підписання в електронній формі в особистому кабінеті позичальника договору, створеному в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через офіційний сайт ( а.с. 6- 11, 13 зв. б).
Правила кредитування ТОВ «Мілоан» розміщені на сайті і є публічною частиною договору, до якого позичальник приєднався.
Відповідно до договору відступлення права вимоги №82-МЛ від 16/09/2022 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №8896036, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 25).
Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам, суд виходить з такого.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Ц К України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ст. 510 Ц К України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Укладення договору є підставою для виникнення зобов`язань (ч.2 ст.11 ,ч.2 ст. 509 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором ( п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживне кредитування».
Кредитодавцем у розумінні зазначеного Закону є банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити ( п.7 ч.1 ст. 1 Закону «Про споживче кредитування»).
Порядком споживчого кредитування передбачено, що кредитодавець встановлює можливість укладення договору про споживчий кредит на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ч.2 ст. 14 Закону України «Про споживне кредитування»).
Відповідно до Закону «Про споживче кредитування» та Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» такий договір може укладатися шляхом приєднання, коли він складається із індивідуальної і публічної частини договору (ст. 634 ЦК України, ч.2 ст. 13 Закону «Про споживче кредитування», ч.5 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»).
Положеннями ЦК України, які застосовуються до кредитного договору, передбачено, що такий договір є укладеним з моменту передання грошей. Позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1046 ЦК України ст.1049 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, серед іншого, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Згідно з вимогами Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу (ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування»).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) ( ч.1 ст.1077 ЦК України).
Ураховуючи, що на підставі наданих доказів встановлено, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеним договором про споживчий кредит, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»», суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності розподілу судового збору відповідно до задоволених вимог між сторонами, вказані витрати у цій справі покладаються на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано ордер про надання правничої допомоги, договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, укладений АО «Апологет» в особі адвоката Усенко М.І. (представником позивача на підставі ордеру) та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», акт виконаних робіт з надання послуг, з якого убачається приймання- передача послуг з правничої допомоги їх опис та вартість у сумі 7 000 грн.
У постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ураховуючи складність справи, проведену правничу роботу, розгляд справи без участі сторін, розмір задоволених позовних вимог, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про заявлені витрати на правничу допомогу частково в розмірі 3500 грн, що відповідає засадам розумності та співмірності.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2422 грн 40 коп та на правничу допомогу у справі у сумі 3 500 грн підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 259, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 22 листопада 2025 року.

Суддя І.М. Кирилюк