Провадження 2/127/7171/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши в спрощеному провадженні в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/32114/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

10.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Мотивований позов тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2020 року № 127/9251/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі, що підлягає індексації, в розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з 23.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, позивач понесла додаткові витрати на дитину, пов`язані з його навчанням.

Так, в 2025 році син закінчив ліцей і вступив на 1 курс денної форми навчання до Вінницького торговельно-економічного університету ДТЕУ та навчається за договором про надання платної освітньої послуги, укладеним із ОСОБА_1 . Вартість навчання 32 000 грн. за навчальний рік.

Відповідач проігнорував прохання позивача оплатити частину навчання на першому курсі за 2025-2026 навчальний рік, проте вона понесла такі витрати і сплатила 26.08.2025 року перший внесок 8 000 грн. Наступні оплати згідно договору до 20.11.2025 року - 8 000 грн., до 20.02.2026 року 8 000 грн., до 20.05.2026 року 8 000 грн.

Вказані витрати є додатковими витратами, такими, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю оплати навчання спільного сина сторін, який ще є неповнолітнім, тому на підставі ст. 185 СК України просила стягнути з ОСОБА_2 половину додаткових витрат на дитину 16 000 грн.

Ухвалою суду від 15.10.2025 року було відкрито спрощене провадження у даній справі.

В судовому засіданні 17.11.2025 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Суду повідомила, що відповідач заборгованості по аліментам не має, разом з тим, зобов`язаний приймати участь в додаткових витратах на дитину, які пов`язані з навчанням в державному закладі і здобутті вищої освіти. Вартість навчання за 2025-2026 навчальний рік становить 32 000 грн. Платежі вносяться по 8 000 грн., один платіж вона сплатила 26.08.2025 року і наступний до 20.11.2025 року вона теж готова внести. Вважає, що батько зобов`язаний нести половину витрат на навчання сина, який на даний час є неповнолітній, а аліментів, що він сплачує в сумі 2 000 грн. явно не вистачає для забезпечення розумних потреб дитини. ОСОБА_2 не має іншої сім`ї, дітей, утриманців, тому позивач просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що платне навчання дитини не є тими особливими обставинами, що зумовлюють батьків нести додаткові витрати в силу ст. 185 СК України.

Вислухавши пояснення позивача, враховуючи позицію відповідача, висловлену у відзиві, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2020 року № 127/9251/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісяця, які підлягають індексації, починаючи з 23.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні повідомила, що заборгованості зі сплати аліментів немає.

Неповнолітній ОСОБА_3 є здобувачем освітнього ступеня «бакалавр» 1 курсу денної форми навчання, спеціальність С1 «Економіка та міжнародні відносини» освітня програма «Економіка» та навчається за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті економіки, менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету. Термін навчання з 01.09.2025 року до 30.06.2029 року, стипендію не отримує.

Договір № 286 ЕМЕВд про навчання у закладі вищої освіти укладений між ДТЕУ та ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_1 11.08.2025 року.

Між ДТЕУ та ОСОБА_1 також укладений договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця у ВТЕІ ДТЕУ, здобувач вищої освіти ОСОБА_3 , термін навчання 3 роки 10 місяців. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 128 000 грн.

За 1 курс (з 01.09.2025 року по 31.08.2026 року) вартість навчання 32 000 грн. Оплата вноситься поетапно: 8 000 грн. при укладенні договору, 8 000 грн. не пізніше 25.11.2025 року, 8 000 грн. не пізніше 25.02.2026 року, 8 000 грн. не пізніше 25.05.2026 року.

Згідно наданої квитанції ОСОБА_1 сплатила 26.08.2025 року перший внесок - 8 000 грн.

В судовому засіданні підтвердила, що наступна оплата буде нею проведена до 20.11.2025 року.

Вказані витрати 32 000 грн., є додатковими витратами, такими, що викликані особливими обставинами, а саме необхідністю здобуття першої вищої освіти сином сторін, тому ОСОБА_2 зобов`язаний понести половину додаткових витрат 16 000 грн.

Суд враховує, що ОСОБА_3 на даний час є неповнолітнім, здобуває першу освіту у державному вищому навчальному закладі України, вибір навчального закладу був здійснений самою дитиною і такі обставини суд вважає особливими, викликаними розвитком дитини.

Відповідач подав відзив на позов і заперечив щодо стягнення витрат, оскільки вважав, що витрати на навчання не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, проте не надав жодного доказу в підтвердження майнового, сімейного стану та стану здоров`я для врахування при вирішенні даного спору.

Тому суд вирішує спір на підставі доказів, що надані позивачем.

Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи наведені норми закону та обставини, що мають істотне значення, виходячи із принципу взаємного обов`язку батьків щодо участі у додаткових витратах по утриманню дитини, що викликані необхідністю здобуття вищої освіти неповнолітньою дитиною в державному навчальному закладі, фактичне понесення витрат ОСОБА_1 і передбачувані витрати по оплаті навчання за 2025-2026 навчальний рік, враховуючи можливості батька і потреби дитини, суд вважає необхідним задоволити позов та стягнути з відповідача на користь позивача половину суми додаткових витрат 16 000 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справ даної категорії в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 134, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

-відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3

Повне рішення складене 27.11.2025 року.

Суддя: