Справа №303/8552/25
2/303/3258/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Мукачево про визнання припиненим право користування службовою квартирою та зобов`язання звільнити службову квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Мукачево про визнання припиненим право користування службовою квартирою та зобов`язання звільнити службову квартиру.

Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, оскільки позивач не зазначив ким та які саме були порушені його законні інтереси відповідачами в той час, як він, виходячи з матеріалів позовної заяви, не є ні власником службової квартири, ні користувачем.

Крім цього, позивач до позовної заяви не додав документ, що підтверджує сплату судового збору пославшись на те, що він звільнений від його сплати на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Однак з таким переконанням позивача суд не погоджується з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині першій статті 5 Закону № 3674-VI.

Так, відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом № 3551-XII.

За змістом статті 22 Закону № 3551-XII особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Позовні вимоги про визнання припиненим право відповідачів користування службовою квартирою та зобов`язати її звільнити не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача, як учасника бойових дій. Оскаржені діяння відповідачів зумовлені відмовою у добровільному звільненні службової квартири та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Отже, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028 гривень.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову фізичною особою ставка судового збору позовних вимог немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу позивача на той факт, що відповідно до вимог абз.2 ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, за заявлені дві позовні вимоги немайнового характеру позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі, який становить 1211,20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за кожну позовну вимогу, що разом складає 2 422,40 гривень на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Мукачівська тг/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37975895, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача - UA0007383, код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу - 890; Судовий збір, за позовом (ПІБ, найменування юридичної особи) позивача, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Згідно із ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Мукачево про визнання припиненим право користування службовою квартирою та зобов`язання звільнити службову квартиру - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначеного недоліку протягом п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали та одночасно роз`яснити, що у випадку, якщо у встановлений судом строк не буде усунено ці недоліки, позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Куцкір