печерський районний суд міста києва
пр. № 2-9473/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ "СК "Київ Ре" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 10 жовтня 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

10 жовтня 2025 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху.

10 листопада 2025 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків.

11 листопада 2025 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному позовному провадженні.

25 листопада 2025 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Lexus LS 460», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказано, що предметом позовних вимог в даній справі є стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач ОСОБА_2 . Як зазначає заявник, відповідач визнав свою вину, проте, ще не відшкодувавши матеріальної шкоди позивачам, намагається зняти зі свого транспортного засобу арешт, який був накладений в рамках кримінального провадження та продати його. Таким чином, відчуження відповідачем транспортного засобу, на думку позивача, призведе до неможливості стягнення з винної особи матеріальної та моральної шкоди. За таких обставин заходи забезпечення позову необхідні, оскільки незастосування заходів в подальшому може утруднити виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

У відповідності до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, перевіривши доводи і вимоги заяви про забезпечення позову, суд переконався, що між сторонами виник спір, а такий захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач у вигляді накладення арешту на транспортний засіб, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ "СК "Київ Ре" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Lexus LS 460», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова