Справа № 212/9876/25
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2025 року місто Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Хомченко Л.І., за участю секретаря судового засідання Стрибайло О.В., за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
26 серпня 2025 року позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі- позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі- відповідач) про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 45 583,77 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.10.2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг. Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису про здійснення будь-яких операцій та правочинів між сторонами. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Кредит готівкою», ознайомилась з із актуальними умовами кредитування та 09.05.2024 року за допомогою ОТР пароля підписала паспорт кредиту та кредитний договір б/н від 09.05.2024 року про надання строкового кредиту у розмірі 50 900,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, строком на 36 місяців, із встановленням річної відсоткової ставки в розмірі 18%.
Банк свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком на надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач ОСОБА_1 станом на 17.08.2025 року має заборгованість у розмірі 45 583,77 грн., яка складається з: 41 002,77 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4581,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд.
При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
09 травня 2024 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 09.05.2024 року. Відповідно до умов якого він отримав строковий кредит на суму 50 900,00 грн, строком на 36 місяців, з процентною ставкою 18 % річних, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Процентна ставка фіксована.
В процесі користування рахунком відповідач ОСОБА_1 сплачував відсотки за користування кредитними коштами, проте припинив своєчасно погашати заборгованість, що підтверджується випискою за договором № б/н за період з 09.05.2024-18.08.2025 року.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 09.05.2024 року, укладеного АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 через невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 17.08.2025 року виникла заборгованість в розмірі 45 583,77 грн (з урахуванням суми погашення відповідачем заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 5344,50 грн), яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 41 002,77 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4581,00 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
При укладенні кредитних договорів сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.
Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 09 травня 2024 року у розмірі 45 583,77 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з Відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 6, 207, 252-258, 261, 267, 512, 514, 525-526, 530, 611, 626-629, 634, 639, 1050,1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89,141, 263-265,268,273, 280 ЦПК України, суд,-
позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк заборгованість за кредитним договором б/н від 09 травня 2024 року у розмірі 45 583,77 грн. (сорок п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні сімдесят сім копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення складено та підписано 28 листопада 2025року.

Суддя: Л. І. Хомченко