Справа № 347/2659/23
Провадження № 2/347/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики,-

Встановив :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 392017618 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Кредитний договір підписаний був Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № X9H53PZ5 було

направлено Позичальнику 07.04.2020 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор № X9H53PZ5 було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 07.04.2020 року о годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі грн. на банківську карту № , що належить Відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.

12.06.2019 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 392017618 від 04.07.2020 р

17.02.2021 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 392017618 від 04.07.2020.

В подальшому, 04.08.2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 04.08.2023 року до Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 29 839,10 грн., з яких 11 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 339,10 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 392017618 від 04.07.2020 року у розмірі 29 839,10 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зв`явився.

Із долученого до матеріалів справи батьком відповідача ОСОБА_2 копії вироку луганської народної республіки рф від 18.04.2023 року ОСОБА_1 , відповідача в цій справі, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за які призначено йому остаточне порання у вигляді 14 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму. Під варту ОСОБА_3 був взятий в залі суду негайно.

Відповідно до довідки виданої за № 1911 від 16.10.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 а.с.128, рядовий ОСОБА_1 згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року був призваний 02.03.2022 року на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщення сім`ї про пропавшого в полон за № 4 а.с.129 повідомлено, що ОСОБА_1 з 20.04.2022 року перебував в статусі безвісті зниклого про те надійшли підтверджуючі докази в якому зафіксовано солдата ОСОБА_4 .

Таким чином судом встановлено поважність причин неявки відповідача в цій справі ОСОБА_1 , який був мобілізований до Збройних Сил України та на даний час, як засуджений відбуває міру покарання за вироком суду рф.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Встановлено, що між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договорів позики.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 04.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 392017618 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Кредитний договір підписаний був Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № X9H53PZ5 було

направлено Позичальнику 07.04.2020 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор № X9H53PZ5 було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 07.04.2020 року о годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі грн. на банківську карту № , що належить Відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Згідно пункту 1.2 кредитного договору №392017618 від 04.07.2020 року а.с.55- 57 кредит надається строком на 16 днів. Відповідно до пункту 1.4. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Згідно пункту 1.5. на умовах викладених в п. 1.6. договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 1.70 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним .

Згідно додаткових угод до договору №392017618 від 04.07.2020 року, 10.07.2020 р а.с. 16 сторони погодили збільшення суми кредиту на 2000 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року а.с.18, 44-50.

21.10.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року було укладено Додаткову Угоду за №25 а.с.70-72

До матеріалів справи позивачем в підтвердження позовних вимог долучено копію договору факторингу від 05.08.2020 року укладеного між ТОВ ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» за № 05/0820-01, термін дії якого закінчується 04.08.2021 року а.с.59-64.

03.08.2021 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року було укладено Додаткову Угоду за №2 а.с.82, та додаткову угоду № 3 від 30.12.2022 рокуа.с.83

В подальшому, 04.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01 а.с. 90-96.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року а.с.100-102 та реєстру боржників а.с.103-105 до Договору факторингу № 04/08/23-01 від 04.08.2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 29839,10 грн , з яких 11 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 339,10 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Перевіряючи доводи позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором №392017618 від 04.07.2020 року суд виходить із наступного: однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 392017618 в електронній формі та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора № X9H53PZ5.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Позивачем надано докази на укладання кредитного договору 04.07.2020 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № 392017618 на суму 3100 грн .

Разом з цим, згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Суд бере до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №2221/2373/12 (провадження №61-483св23).

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що на підставі договорів факторингу до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №392017618 від 04.07.2020 року у розмірі 29839,10 грн.

Судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, у подальшому до якого укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу.

Додані позивачем до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року форма реєстру прав вимог, форма повідомлення боржника за кредитним договором, форма акту повернення прав вимоги а.с. 54 не підтверджує факт переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №392017618 від 04.07.2020 року до боржника ОСОБА_1 оскільки не містять будь яких даних щодо порядкового номеру, дати його складення, переліку кредитних договорів за якими здійснено відступлення права вимоги, перелік боржників за такими кредитними договорами, даних щодо суму заборгованості по кредитним договорам.

Так само не містять будь яких даних щодо порядкового номеру, дати його складення, переліку кредитних договорів за якими здійснено відступлення права вимоги, перелік боржників за такими кредитними договорами, сума заборгованості по кредитним договорам, додані до договорів факторингу а.с.51, 52-53.

Окрім того не містять будь яких даних щодо порядкового номеру, дати його складення, переліку кредитних договорів за якими здійснено відступлення права вимоги, перелік боржників за таким кредитним договором, сума заборгованості по кредитному договору, додані до договорів факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року (а.с. 59-64) форма реєстру прав вимоги, форма акту повернення прав та додані до договору вказаного факторингу, форма реєстру боржників, форма акта прийому-передачі реєстру боржників, форма акта повернення права вимоги (а.с.65, 66, 67)

Також не містять будь яких даних щодо порядкового номеру, дати його складення, переліку кредитних договорів за якими здійснено відступлення права вимоги, перелік боржників за таким кредитним договором, сума заборгованості по кредитному договору, додані до договорів факторингу №04/08/23-01 від 04.08.2023 року (а.с.90-96) форма реєстру прав вимоги, форма акту повернення прав та додані до договору вказаного факторингу, форма реєстру боржників, форма акта прийому-передачі реєстру боржників, форма акта повернення права вимоги (97, 98, 99).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази докази переходу права вимоги за кредитним договором №392017618 від 04.07.2020 року до позивача, заборгованість за яким просить стягнути.

Позивачем не надано доказів того, що вказаними договорами факторингу було відступлено право вимоги за кредитним договором №392017618 від 04.07.2020 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не доведено правомірність заявлених вимог й не доведено факт набуття права грошової вимоги за кредитним договором №392017618 від 04.07.2020 року до ОСОБА_1 .

Таким чином у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Узадоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Крилюк