УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Солом`янського районного суду міста Києва Усатової Ірини Анатоліївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Солом`янського районного суду міста Києва Усатової І. А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року вказану заяву визнано необґрунтованою та передано для її вирішення у порядку статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2025 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Мотивуючи свою заяву заявник зазначає, що існують обставини, що викликають сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді, оскільки ним відносно судді Усатової І. А. 29 вересня 2025 року подано до Вищої ради правосуддя дисциплінарну скаргу, по якій ухвалою дисциплінарного інспектора від 21 жовтня 2025 року продовжено термін її перевірки. Підставою для подання скарги є докази про неналежну поведінку судді, що полягає у порушенні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Зокрема, з квітня 2021 року по лютий 2025 року суддею Усатовою І. А. не призначалися судові засідання у 4-х цивільних справах: №№ 760/759/14-ц, 760/26080/14-ц, 760/22485/16-ц, 760/22490/16-ц за участю позивача. Крім того, при ознайомленні з матеріалами зазначених справ ним було встановлено факт відсутності у них поданих ним клопотань стосовно призначення справ до розгляду. Також, головуючим суддею не надано відповідей на інформаційні запити та скарги позивача, подані на ім`я безпосередньо головуючого або на ім`я голови суду, які у подальшому передані для виконання головуючому судді.

Окрім того, заявник зазначає, що недбалість головуючого судді мала місце при розгляді та ухваленні рішень по справам № 760/26080/14-ц та № 760/759/14-ц, що виявилась у допущенні дій (бездіяльності), які вказують на ознаки істотних порушень норм матеріального права, що унеможливили реалізацію наданих позивачу прав. Так, зазначені рішення були ухваленні за відсутності відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання. При цьому, головуючим суддею по вказаним справам в один день були проведені підготовчі засідання, та по одній зі справ ухвалено рішення по суті, а по іншій постановлено закрити підготовче провадження. Також, повний текст рішення, ухваленого 24 квітня 2025 року був виготовлений 14 травня 2025 року, тобто через 20 днів після проголошення резолютивної частини.

Крім того, у заяві про відвід заявник надає оцінку мотивувальній частині рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, заявник вважає, що за наведених обставин суддя не може забезпечити об`єктивність та безсторонність розгляду справи за його участю, тому просив заяву задовольнити.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід у судовому засіданні, з повідомленням учасників справи, а тому розгляд зазначеної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали та вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Водночас частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/16124/15-ц (14-184цс20) від 13 січня 2021).

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, які б слугували підставою для відводу судді.

Крім того, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що зазначені в заяві позивача, як підстави для відводу незгоди з прийнятими суддею процесуальними рішеннями та процесуальними діями, вчиненими суддею при розгляді інших справ, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про її певну особисту заінтересованість у розгляді цієї справи.

Також, згідно з пунктом 2 рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Ураховуючи викладене, звернення позивача із дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя не може бути підставою для відводу.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що зміст заяви про відвід не містить обґрунтованих підстав для відводу судді Усатової І. А. та немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості, безсторонності та об`єктивності суддею, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для відводу судді Солом`янського районного суду міста Києва Усатової І. А. в розгляді справи № 760/22485/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 143, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Солом`янського районного суду міста Києва Усатової Ірини Анатоліївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна