Справа №751/1764/22
Провадження №2/751/414/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Решетник В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович; приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Переверзєв О.О. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до АТ «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позовна заява мотивована тим, що приватним виконавцем Ковалем В.О. відкрите виконавче провадження №67881846 щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 20 737,91 грн за кредитним договором №301 від 17.12.2018.

Позивач зазначає, що ніколи не укладав договорів з АТ «Перший Український Міжнародний Банк», як зазначено у виконавчому написі, ніколи не отримувала коштів, тим більше, жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено між позивачем та відповідачем. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримувала від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі не є безспірними, а отже, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедури стягнення боргу.

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 07.06.2022 прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 07.06.2022 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 42628 від 26.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «ПУМБ» 20 487,91 грн заборгованості, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. (ВП №67881846).

Відповідач відзив на позовну заяву не надсилав.

Третя особа приватний нотаріус Бригіда В.В. надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, винести рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. не висловив позицію щодо заявленого позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. був вчинений виконавчий напис № 42628, відповідно до якого стягнуто ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» коштів за кредитним договором № 301 від 17.12.2018 в розмірі 20 487,91 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту- 3 447,58 грн; прострочена заборгованість за процентами 4 015,23 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 12 381,41 грн; строкова заборгованість за процентами 643,69 грн; а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 250,00 грн .

14.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. відкрито виконавче провадження № 67881846 з примусового виконання виконавчого напису №42628 виданого 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда В.О.

В рамках виконавчого провадження № 67881846 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. 20.12.2021 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» з дати відкриття виконавчого провадження по дату надання відповіді стягнуто 7 405,14 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором, здійснення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Узагальнена позиція позивача зводиться до існування спірної заборгованості за кредитним договором, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису. Окрім того, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедуру стягнення боргу.

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи те, що суду не надано доказів, що при вчиненні даного виконавчого напису нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз ст.1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Тобто у випадку, якщо правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, які були стягнуті в процесі примусового виконавчого провадження із позивача на підставі виконавчого документу відпали, а отже це майно має бути йому повернуто саме на підставі ст.1212 ЦК України.

Враховуючи вище викладене, в силу положень ст.216 ЦК України, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення 7 405,14 грн з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 за судовим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., а тому в силу положень статей 133,141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Позивачем надано суду копію укладеного з адвокатом договору про надання правової допомоги, акт прийняття передачі наданих послуг судових витрат, (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 21.01.2022 ), квитанцію від 23.02.2022.

Суд, визначаючи розмір витрат на оплату послуг адвоката, керуючись вимогами ст.137 ЦПК України, враховує складність справи та виконані адвокатом послуги, а також значення справи для сторони, та усталену судову практику, з огляду на принцип обґрунтованості та пропорційності, вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.

Керуючись 2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №42628 від 26.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 301 від 17.12.2018 в розмірі 20 487 грн 91 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані за виконавчим написом № 42628 від 26.11.2021 грошові кошти у сумі 7 405 грн 14 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 481грн. 00 коп та 5 500 грн 00 коп витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко