Провадження № 2/639/2967/25 Справа № 639/8905/25
У х в а л а

"01" грудня 2025 р. м. Харків

Суддя Новобаварського районного суду м. Харкова Марченко В.В., розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі № 639/8905/25

позивач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: майдан Конституції, 7, м. Харків),

відповідач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ),

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 в якому просить:

- закрити розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення №3, загальною площею 9,7 кв.м в літ. «Д-1» по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про право власності 18909356, підстава внесення запису: рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мараєвої Я.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 33759773 від 08.02.2017;

- зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знести самочинно побудоване нежитлове приміщення № 3, загальною площею 9,7 кв.м в літ. «Д-1» по АДРЕСА_2 .

Позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, а саме:

- п. 4, ч. 3, ст. 175 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зазначено відповідача до якого пред`явлено позовні вимоги про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення №3, загальною площею 9,7 кв.м в літ. «Д-1» по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про право власності 18909356, підстава внесення запису: рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мараєвої Я.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 33759773 від 08.02.2017;

Окрім, того суд щодо позовних вимог про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на правила розгляду того чи іншого юридичного конфлікту, виходячи з його сутності, з дійсних правовідносин, що склалися між учасниками такого конфлікту, а не з огляду на сформований позивачем склад сторін справи та сформульовані позивачем (часто некоректно) позовні вимоги. Саме такий підхід (орієнтація на сутність конфлікту, який виник, а не на формальне зосередження на визначених позивачем сторонах спору чи його предметі) вимагає від позивача переформатувати свої вимоги з огляду на дійсний зміст відповідного юридичного конфлікту, уточнити склад відповідачів та звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Так, ефективність обраного засобу юридичного захисту, з практичної та законодавчої точки зору є головним критерієм його обрання. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Як визначає Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року по справі № 676/58/17-ц, спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. В свою чергу, обрання позивачем при зверненні до суду неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, також обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права має призводити до відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній з 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

В свою чергу, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

При цьому, аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19, від 23 червня 2020 року у справі № 922/2589/19, від 03 серпня 2022 року у справі № 645/3067/19, від 17 серпня 2022 року № 450/441/19, від 22 серпня 2022 року у справі № 597/977/21.

Отже, Верховний Суд зауважив, що з 16 січня 2020 року законодавець виключив такий спосіб захисту порушених речових прав, як закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, а отже, спосіб судового захисту шляхом закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до вищевикладеного та вимог ст. 185 ЦПК України позовна заява має бути залишена без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом направлення до Новобаварського районного суду м. Харкова уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 175, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Недоліки поданої позовної заяви мають бути усунуті протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Марченко