Справа № 361/2375/25
Провадження № 2/361/802/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.25

14 листопада 2025 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 25.05.2024 р. у смт Калинівка, по вул. Чернігівська, 12 сталася ДТП за участю автомобіля Nassan Leaf НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Skoda Осtаvіа НОМЕР_2 , що належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду у справі № 361/5617/24 встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП. Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК ВУСО» (поліс № 215455140). Страховик здійснив часткову виплату завданих позивачу збитків у розмірі - 15134,72 грн., тоді як фактична вартість ремонту, підтверджена документами СТО, становить 44892,00 грн. Таким чином, невідшкодована різниця становить 29757,28 грн., яку позивач просить стягнути з винуватця ДТП згідно зі ст. 1194 ЦК України.

Позивач також заявив вимогу про стягнення 4000,00 грн. моральної шкоди, обґрунтовану стражданнями, спричиненими як самим фактом ДТП, так і бездіяльністю відповідача у відшкодуванні збитків.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити. Крім того, подав до суду заперечення на відзив відповідача, в якому зазначав, що позов подано з дотриманням процесуальних вимог, твердження відповідача про відсутність в матеріалах позовної заяви висновку експерта є хибним, оскільки це не є порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, тому підстав для залишення позову без руху/розгляду немає. Вина відповідача встановлена постановою суду і має преюдиційну силу (ст. 82 ЦПК). Розмір шкоди на суму 44 892,00 грн. підтверджений письмовими доказами (акт, рахунок, квитанція). Страхова виплата здійснена страховиком у розмірі - 15134,72 грн. не покриває повної шкоди, а невідшкодована різниця становить - 29757,28 грн. підлягає стягненню з винуватця ДТП (ст. 1194 ЦК у поєднанні зі ст. 29 Закону № 1961-IV редакція на момент укладення полісу). Також, вказав, шо відповідачем допущено процесуальні порушення, а саме: відзив подано з порушенням встановленого строку, представником відповідача не надано документів на представництво відповідача, відсутні належні докази заявлених заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 , сповіщена належним чином про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явилася. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та посилався на наступне. Позов є необгрунтованим оскільки не надано експертного висновку про розмір майнової шкоди, що є підставою для залишення позову без розгляду. В позові зазначено, що був проведений ремонт пошкодженого автомобіля. При цьому оцінки матеріальних збитків проведено не було, оскільки відсутня будь-яка інформація про це, та до позову не долучено відповідного експертного звіту або висновку. Таким чином, позов, який грунтується не на висновку експерта про розмір матеріальної шкоди, а на розрахунках СТО не може бути законним та обґрунтованим. До позову також не додано акту огляду пошкоджень, який є обов`язковим документом для експертної оцінки вартості ремонту, звіту про визначення вартості матеріального збитку завданою власнику Skoda Осtаvіа НОМЕР_2 та постанови суду, якою встановлено вину відповідача, що є суттєвим порушенням вимог ст. 175 ЦПК України. Вважає, що позивач звернувся до неналежного відповідача, адже за змістом позовної заяви позивач незгоден саме з сумою страхового відшкодування, відповідно має право оскаржити саме рішення страховика. Саме це і є предметом позову який подано до неналежного відповідача, враховуючи, що страхова сума (ліміт відповідальності) за полісом страхування № 215455140 складає 160000,00 гри., що значно більше ніж заявлена сума позовних вимог.

Дослідивши зміст відзиву та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що 25.05.2024 р. у смт Калинівка, по вул. Чернігівська, 12 сталася ДТП за участю автомобіля Nassan Leaf НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Skoda Осtаvіа НОМЕР_2 , що належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень.

Постановою Броварського міськрайонного суду у справі № 361/5617/24 встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП.

Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК ВУСО» (поліс № 215455140).

Вартість ремонту автомобілю позивача становить 44892,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № ТО-0000150 ФОП ОСОБА_3 від 09.07.2024р. та актом виконаних робіт.

Позивачем ОСОБА_4 здійснено оплату за ремонт автомобіля згідно рахунку-фактури № ТО-0000150 ФОП ОСОБА_3 у розмірі 44892,00 грн.

Згідно листа ПрАТ «СК ВУСО» за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15184,672 грн.

Страховик здійснив часткову виплату завданих позивачу збитків у розмірі - 15134,72 грн., тоді як фактична вартість ремонту, підтверджена документами СТО, становить 44892,00 грн.

Позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_5 було надіслано вимогу про відшкодування збитків завданих ДТП, але в добровільному порядку завдані збитки позивачу відповідачем не відшкодовано.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 зазначеного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п.33.2 ст.33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108, максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України становлять 80 000,00 гривень на потерпілого.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Поняття збитків визначено ст.22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.

При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Враховуючи позиції сторін та подані суду письмові докази, суд дійшов переконання, щодо задоволення підлягає сума заподіяної матеріальної шкоди, заявлена позивачем в розмірі 29757,28 грн., яку суд вважає підставною, обгрунтованою та доведеною. Посилання у відзиві відповідача на недійсність розрахунку позивача щодо вартості ремонту - судом не приймається, оскільки без належних та допустимих доказів таких посилань, вислови відповідача є власною думкою, а не є доказом.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 року у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи.

Враховуючи позиції сторін та подані суду письмові докази, суд дійшов переконання, що до задоволення підлягає сума заподіяної моральної шкоди, заявлена позивачем в розмірі 4000,00 грн. Така сума, на думку суду, є достатньою сатисфакцією відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у зв`язку з пошкодженням його автомобілю та тривалим невідшкодуванням обгрунтованих витрат на його відновлення.

Згідно ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову суд покладає судові витрати на відповідачів пропорційно до задоволених сум позову в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 82, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст.23,1167, 1192,1194 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати пов`язані з відшкодуванням матеріальної шкоди у розмірі - 29757 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 28 коп.; суму заподіяної моральної шкоди у розмірі - 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі - 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.