Справа № 373/2550/25
Номер провадження 2/373/1359/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку підготовки до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/2550/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»заборгованість за договором №011/7686/119630 від 05.02.2013 у розмірі 25620 грн 31 коп.; судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 лютого 2013 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у виді заяви №011/7686/119630, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом 100000 гривень, на строк 24 місяці, до 05 лютого 2015 року, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

20 вересня 2019 року між ТОВ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до умов якого ТОВ «Райффазен Банк» відступило належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором №011/7686/119630 від 05.02.2013.

В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі і за договором №011/7686/119630 від 05.02.2013, укладеним з відповідачем.

Позивач вказує, що відповідач не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка становить 25620,31 грн, з яких: 17900,85 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 24852,31 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 2107,92 грн інфляційні збитки та 3% річних в розмірі 546,98 грн.

Заборгованість не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача, що й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №011/7686/119630 від 05.02.2013 в розмірі 25620,31 грн, а також 2422,00 грн судового збору та 13000,00 грн витрат на правничу допомогу.

01.10.2025 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Відповідачу було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, які повернулись до суду з відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення «адресат відсутній з вказаною адресою».

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, та обговорення питання підсудності справи, було вирішено перейти до розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та проведення судового засідання, яке призначене на 03.12.2025, про що повідомити сторони шляхом надання оголошення про дату і час судового засідання на сайті «Судова влада України».

В силу частини 11, 12 статті 128 ЦПК України, ОСОБА_1 вважається повідомленою про дату і час розгляду справи належим чином.

Від відповідача не надходило до суду відзиву на позов. Не надходило також від ОСОБА_1 і будь яких заяв або клопотань.

Позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не може бути розглянута судом за правилами цивільного судочинства, з наступних підстав.

Звертаючись до суду, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в позовній заяві не вказали, що відповідач ОСОБА_1 виступає стороною в зобов`язальних правовідносинах, як фізична особа підприємець, звертаючись до відповідача, як до фізичної особи, про що зазначено по змісту позовної заяви.

Те ж саме слідує з розрахунку заборгованості, що долучено позивачем, як розрахунок заборгованості по картковому кредиту ОСОБА_1 .

З приводу відступлення права вимоги, з позовної заяви та додатків до неї вбачається, що 20 вересня 2021 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-19F, відповідно до якого АТ «Райффайзен банк» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» за договорами кредиту, в тому числі і за договором №011/7686/119630 від 25 лютого 2013 року.

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №011/7686/119630 від 25 лютого 2013 року на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклавши договір факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023.

За витягами з реєстрів боржників, які додані до позову, зокрема: від 17.02.2020 до договору відступлення права вимоги №114/2-19F та до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, боржник ОСОБА_1 вказана, як фізична особа, без зазначення такої ознаки боржника як фізична особа-підприємець.

Представником позивача ОСОБА_2 , суду надані додаткові пояснення по справі №373/2550/25, в яких вона наголошує про факт укладення кредитного договору сторонами якого є ОСОБА_1 та АТ «РАФФАЙЗЕН БАНК» та підтвердження виконання умов договору Банку, що підтверджується виписками з банківського рахунку, доданими до позовної заяви. Просила задовольнити заяву. При цьому в додаткових поясненнях, як і в позовній заяві не вказано, що ОСОБА_1 виступала стороною кредитного договору№011/7686/119630 від 25 лютого 2013 року укладеного з АТ «РАФФАЙЗЕН БАНК», саме як фізична особа підприємець, а договір кредитування має цільове призначення - з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності Позичальника.

При підготовці до розгляду справи, судом встановлено наступне.

25 лютого 2013 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 , як фізичною особою підприємцем, в письмовій формі було укладено кредитний договір №011/7686/119630. Договір підписаний власноручно відповідачем.

Відповідно до умов договору, банк відкрив позичальнику поточний рахунок та надав кредитну лінію з максимальним лімітом 100 000 грн, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Згідно із п.п.1.2, 1.3 Договору, дата початку кредитування день підписання Договору (05.02.2013), дата закінчення - 05.02.2015 (24 місяці).

Кредит є цільовим та надається з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності Позичальника (п. 1.4 Договору).

Кредитний договір №011/7686/119630 є Договором змішаної форми та містить елементи кредитного Договору та Договору відкриття банківського рахунку (п. 1.7 Договору).

Проценти за користування кредитом встановлені у виді фіксованої процентної ставки яка становить 30% річних ( п. 2.1 Договору).

Нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту (п. 2.3 Договору).

31 січня 2013 року відповідач також підписав: заяву анкету на встановлення кредитного ліміту до поточного рахунку Кредитної картки для фізичної особи підприємця.

Ухвалою суду від 01.12.2025 було задоволене клопотання представника позивача та було постановлено проводити судове засідання в цивільній справі №373/2550/25 призначене на 03.12.2025 за участі Кондрат Людмили Геннадіївни, яка діє в інтересах ТОВ КОЛЛЕКТ ЦЕНТР, в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів адвоката.

03.12.2025 представник позивача не змогла взяти участь в режимі відеоконференцзв`язку з технічних причин.

В силу ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву.

Висновки суду.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 906/277/18 (провадження № 12-300гс18) вказано, що «до 15 грудня 2017 року - дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року - існували інші правила щодо юрисдикції господарських судів. Проте у цій справі позивач звернувся до суду у квітні 2018 року, тобто після набрання чинності новою редакцією ГПК України. З дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, належить до юрисдикції господарського суду лише тоді, якщо сторонами основного зобов`язання є тільки юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається, враховуючи суб`єктний склад сторін основного зобов`язання (постанова ВСУ від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12916/15-ц)».

У даному випадку до складу учасників кредитного Договору від 25 лютого 2013 №011/7686/119630 входить АТ «Райффайзен Банк Аваль»- юридична особа, як позикодавець та фізична особа підприємець ОСОБА_1 , як позичальник, тобто спір виник з правовідносин пов`язаних з наданням цільового кредиту для фінансування підприємницької діяльності відповідача, у зв`язку з чим до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування».

У цій справі позивач звернувся до суду у серпні 2025 року, тобто після набрання чинності новою редакцією ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи, зокрема, у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Розгля справи по суті розпочатий не був.

Щодо судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. сплачений позивачем за подання позовної заяви буде повернутий судом в разі звернення представника позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст.19, 255, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі №373/2550/25 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Роз`яснити позивачу, що за захистом своїх прав йому необхідно звернутись до Господарського суду Київської області.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя І. О. Опанасюк