Справа № 629/4804/25
Номер провадження 2/629/1399/25
01.12.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченко Н.В., за участю секретарів Андрієнко С.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд
ОСОБА_1 звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 02.06.2021 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.05.2024 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування у шлюбі разом з відповідачем ними придбано автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , загальний легковий седан, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Вказане майно на праві власності зареєстроване за нею. Однак спірне майно було придбано ними в період їх шлюбу та за їх спільні кошти, а отже належить ним, як подружжю на праві спільної сумісної власності. Станом на день подання позову до суду дійсна вартість спірного рухомого майна складає 246200,00 грн. Відповідач ігнорує її пропозиції та ухиляється від мирного врегулювання спору, тому позивач звернулась до суду з позовом про поділ майна, в якому просить визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний легковий седан, дата реєстрації 28 травня 2023 року; поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши ОСОБА_1 автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний легковий седан, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; припинити право спільної сумісної власності подружжя, а саме ОСОБА_2 на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості частини автомобіля марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер НОМЕР_2 , загальний легковий седан 123100,00 грн.
10.07.2025 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді від 17.07.2025 року продовжено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представником ОСОБА_4 надано телефонограму, в якій просила розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, представник відповідача надала до суду клопотання у якій просила провести розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, не заперечують проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, судом було встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2021 року, що підтверджується рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області про розірвання шлюбу від 16.05.2024 року. (а.с.12)
У шлюбі народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11)
Згідно договору купівлі-продажу 6348/2023/3843231 транспортного засобу від 26.05.2023 року, ОСОБА_1 належить автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 . (а.с.13)
Згідно звіту про оцінку автомобіля марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_1 , складеного 02.07.2025 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , ринкова вартість об`єкта оцінки становить 246200,00 грн.(а.с.14-21)
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1-3 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Враховуючи зазначені приписи закону суд дійшов висновку, що автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , був набутий сторонами під час перебування у шлюбі, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац 1 п. 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).
Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України.
Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, справедливості і пропорційності, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, а також, враховуючи визнання відповідачем позову у повному обсязі, що у свою чергу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, у зв`язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2460,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.
Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний легковий седан, дата реєстрації 28 травня 2023 року.
Поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши ОСОБА_1 автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальний легковий седан, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Припинити право спільної сумісної власності подружжя, а саме ОСОБА_2 на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2460,00 грн.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія ТКАЧЕНКО