П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року місто Києва

Справа № 757/28565/25-ц

Провадження №22-ц/824/14421/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Аудиторська фірма «Аналітик»про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» про визнання особистої приватної власності на акції ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року цивільну справу № 757/28565/25-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» про визнання права власності передано на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва (вулиця Левка Лук`яненка, 2Є, м. Київ, 04212).

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Зазначає, що суд першої інстанції послався на частину першу статті 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. При цьому суд залишив поза увагою, що відповідачка з 2016 року фактично та постійно проживає за межами України, а саме на території Литовської Республіки.

Вказана обставина була наведена у позовній заяві, підтверджена належними доказами, зокрема офіційним запитом до Державної міграційної служби України, а також судовим рішенням Вільнюського окружного суду.

Таким чином, у розумінні статті 27 ЦПК України відповідач не має місця проживання чи перебування в Україні, а відтак наведена стаття не могла бути застосована для визначення підсудності.

За таких умов суд мав би керуватись частиною десятою статті 28 ЦПК України, яка передбачає, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна.

У даному випадку предметом позову є визнання права власності на акції ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик», що зареєстроване у Печерському районі міста Києва за адресою вулиці Дмитра Дорошенка (Чигоріна), 57-А. Саме за цією ознакою ним було обґрунтовано підсудність справи Печерському районному суду, що відповідає не лише зазначеній нормі, а й загальним засадам доступу до правосуддя.

Крім того, формулювання мотивувальної частини оскаржуваної ухвали не містить аналізу обґрунтованих заперечень щодо підсудності, викладених у позовній заяві. Таке формальне застосування норми статті 27 ЦПК України без урахування спеціального положення частини десятої статті 28 ЦПК України є порушенням засад цивільного судочинства, зокрема принципу верховенства права.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2025 року в складі колегії суддів відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 серпня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» про визнання особистої приватної власності на акції ПрАТ «Аудиторська фірм «Аналітик».

03 липня 2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов витяг № 133353366 від 01 липня 2025 року з Реєстру територіальної громади, згідно з яким ОСОБА_4 станом на 01 липня 2025 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року цивільну справу № 757/28565/25-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «Аудиторська фірма «Аналітик» про визнання права власності передано на розгляд за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва (вулиця Левка Лук`яненка, 2Є, м. Київ, 04212).

Передаючи справу за підсудністю до іншого суду суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 01.07.2025 року, який отримано суддею 04.07.2025 року, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до меж обслуговування Оболонського району м. Києва, а тому дійшов до висновку, що справу слід передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, у зв`язку з непідсудністю справи Печерському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Оболонського районного суду м. Києва. ( а.с.47).

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо не застосування судом першої інстанції вимог ч. 10 ст. 28 ЦПК України, то вони не заслуговують на увагу та відхиляються судом як безпідставні.

Так, відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Разом з тим, відповідачка ОСОБА_2 має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання.

Зазначене підтверджується витягом № 133353366 від 01 липня 2025 року з Реєстру територіальної громади м. Києва (а.с.47).

Доводи скаржника про те, що відповідачка ОСОБА_2 з 2016 року проживає за межами України, а саме на території Литовської Республіки, не має правого значення, оскільки остання має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає .

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна