СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/191/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру м. Києва про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки, ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль Volkswagen Passat, VIN НОМЕР_1 , 2016 року випуску, який є предметом позову.

На обґрунтування заяви зазначено, що позивачка звернулася до суду з позовом про витребування зазначеного автомобіля, оскільки він вибув з її власності поза волею власника. Це підтверджується висновком експерта-почеркознавця від 01.04.2025 № СЕ-19/111-25/9601-ПЧ, згідно з яким підпис від імені ОСОБА_1 у договорі Комісії від 22.07.2024 № 205 та акті технічного стану виконано іншою особою.

Заявник вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач ОСОБА_3 обізнана щодо факту подання позову, і існує висока ймовірність вчинення нею дій щодо відчуження (перереєстрування/переоформлення) спірного майна третім особам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що Відповідач здійснить відчуження майна, що стане на заваді ефективному захисту та поновленню порушених прав позивачки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що спірний автомобіль є безпосереднім предметом позову про його витребування.

Згідно п.1, 2ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що невжиття забезпечення позову у вказаній справі може порушити майнові права та інтереси позивача до ухвалення судом рішення, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову, подану представником позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Регіонального сервісного центру м. Києва про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що є предметом спору, а саме: автомобіль Volkswagen Passat, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 , рік випуску: 2016, колір: сірий, об`єм двигуна: 1798 см3.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко