Номер справи 237/3158/24
Номер провадження 2/171/1314/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Ровна Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Мар`їнської міської територіальної громади в особі Мар`їнської міської військової адміністрації про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до Мар`їнської міської територіальної громади в особі Мар`їнської міської військової адміністрації про визнання права власності.

Дана цивільна справа перебувала на розгляді у судді Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 21.01.2025 року №96/0/15-25 територіальну підсудність судових справ Мар`їнського районного суду Донецької області змінено з 03 лютого 2025 року шляхом її передачі до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.04.1996 р. мати позивача, ОСОБА_4 , подарувала йому жилий будинок АДРЕСА_1 , про що було укладено договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Ністратовою Р.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1035. Право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 Мар`їнським районним державним підприємством будівництва та технічної інвентаризації; запис про реєстрацію права власності внесено 06.08.1996 р. в реєстрову книгу за № 322. В будинку АДРЕСА_1 позивач постійно проживав і був зареєстрований з 23.07.1986 року разом зі своєю дружиною. У 2015 році у зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей вони змушені були тимчасово залишити місце постійного проживання, виїхавши до м. Пологи Запорізької області, а після початку повномасштабної війни до міста Запоріжжя. Під час неодноразових переїздів було втрачено оригінали документів на житло: договір дарування від 19.04.1996 року, будинкову книгу та технічний паспорт на будинок, в наявності залишилась лише фотокопія договору дарування. Дублікат договору не може бути виданий через тимчасову окупацію території, на якій знаходиться нотаріальний архів. Інформація про зареєстровані права на будинок в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня, оскільки на момент набуття права власності на майно чинне законодавство не передбачало такої реєстрації.

На сьогоднішній день виникла необхідність внести дані про право власності на будинок до Державного реєстру нерухомого майна, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутись до суду.

У судове позивач та його представник до судового засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнають, надали до суду відзів, в якому просили судовий збір не стягувати, оскільки в кошторисі не виділено коштів на судово-претензійну роботу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до правил ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Із матеріалів справи вбачається наступне.

Право власності на жилий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , жилою площею 15,4 кв.м. з надвірними побудовами: тамбур а, л. кухня В, сараї Б,Д, колодязь К, льох п, паркан, підтверджується Договором дарування будинку від 19 квітня 1996 року, засвідчений державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Ністратовою Р.І.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та окупацією м. Мар`їнка Донецької області, позивач вимушений переміститись до більш безпечного міста. Під час переїзду було втрачено документи, які підтверджують право власності позивача на будинок.

Згідно ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п`ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом чи посадовою особою виконавчого комітету за місцем його зберігання.

Як вбачається з відповіді начальника КП «Мар`їнське БТІ» Золотницької Л. надати відомості про наявність/відсутність реєстрації права власності, технічну характеристику, правовстановлюючих документів тощо на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не є можливим із-за відсутності паперового носія інформації (інвентарна справа) об`єкта нерухомого майна, яка залишилась на тертої активних бойових дій міста Мар`їнка Донецької області.

Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції документи нотаріального діловодства та архіву Мар`їнської державної нотаріальної контори з 1963 по 1999 роки були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву. Документи, які зберігалися у Донецькому державному нотаріальному архіві, що знаходився у місті Донецьк, не були вивезені та залишилися на тимчасово окупованій території. Відомості про стан збереження архіву відсутні.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 року № 376 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Мар`їнка Мар`їнської міської територіальної громади, включено до територій окупованих Російською Федерацією.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру, жилий будинок або будь-яке інше приміщення.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України право на позов виникає також з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них трава вимоги щодо спірного майна , але у зв`язку відсутністю можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа.

Слід зазначити, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи без перешкодо користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 ЦКУкраїни).

Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є,зокрема, визнання права.

Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ч.4 ст.41 Конституції України, ст.ст. З, 4, 5, 16, ст.175 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 328, 392, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Мар`їнської міської територіальної громади в особі Мар`їнської міської військової адміністрації про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 м. Мар`їнка, вул. Тельмана, буд.31.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Ліпчанський