Номер провадження № 2/521/7996/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 грудня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» - не з`явився;

від ОСОБА_1 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2025 року через підсистему «Електронний суд» Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.04.2021 року у загальному розмірі 80736 грн. 51 коп. та витрат по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів позичальником, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даній справі визначено Шевчук Н.О.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 15.10.2025 року у справі №521/18071/25 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено дату судового засідання.

Відзив від відповідача до суду не надійшов, що не є перешкодою для розгляду даної справи за наявними у ній письмовими матеріалами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Водночас, з вимог позовної заяви та заяви про розгляд справи без участі представника позивача, судом встановлено, що представником позивача було заявлене клопотання, в якому останній позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи без його участі, суд вважає його обґрунтованим та те, що розгляд справи можливо проводити за відсутності представника позивача.

Окрім наведеного, позивачем було заявлене клопотання про дослідження судом доказів, а саме: копії заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 08.04.2021 року, що містить розмір відсоткової ставки 36 % річних та підписана клієнтом, як докази позовних вимог та обставин погодження відсоткової ставки між банком і клієнтом, яке судом розглянуте та задоволене.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи відповідні докази про надсилання останньому на його адресу реєстрації місця проживання ухвали суду про відкриття провадження у справі судової повістки, які повернулися без вручення. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Будь-яких заяв або клопотань суду не надав.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

У зв`язку із неявкою сторін учасників справи, згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, судом було ухвалено слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі (паперовій та електронній), надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд вважає, що позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, потребує задоволення, з огляду на таке.

Хаджибейським районним судом міста Одеси було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

08.04.2021 ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

08.04.2021 ОСОБА_1 підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 300 000 грн. (п.1.2. Договору); Тип кредитної карти: Visa Signature; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 36,0% (п.1.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 7% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України.

Із доданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості за договором № б/н вiд 08.04.2021 року, укладеного мiж Банком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 25.09.2025 року вбачається, що відповідач перед Банком має заборгованість у розмірі 80736 грн. 51 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 65185 грн. 61 коп., заборгованості за простроченими відсотками 15550 грн. 90 коп.

З виписки за кредитним договором, наданої Банком за період з 01.04.2021 року по 25.09.2025 року, яка наявна у матеріалах справи, вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами.

Крім того, судом встановлено, що з 08.04.2021 року по 21.11.2021 року, ОСОБА_1 користувався кредитною карткою № НОМЕР_2 , з 28.12.2021 року по 03.01.2024 року, ОСОБА_1 користувався кредитною карткою № НОМЕР_3 , з 04.01.2024 року по 16.10.2024 року ОСОБА_1 користувався кредитною карткою № НОМЕР_4 , з 31.10.2024 року по 02.04.2025 року ОСОБА_1 користувався кредитною карткою № НОМЕР_5 .

Інших письмових доказів щодо наявних між сторонами кредитних правовідносин, зокрема доказів розрахунку відповідача перед Банком за кредитними зобов`язаннями, матеріали цивільної справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин щодо наявності або відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитних коштів у розмірі 80736 грн. 51 коп.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених позивачем в позовній заяві, за якими суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як убачається зі змісту ст.626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Так, з матеріалів цивільної справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися тривалі правовідносини у сфері надання кредитних коштів, що підтверджується наявними у справі Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг, Паспортом споживчого кредиту.

На виконання своїх зобов`язань, Банком було перераховано на картковий рахунок відповідача кредитні кошти, що підтверджується наявними у справі первинними бухгалтерськими документами: випискою за договором № б/н за період з 01.04.2021 року по 25.09.2025 року, з якої також вбачається, що позичальник фактично своїми діями використанням кредитних коштів на особисті потреби, не заперечував факту отриманні кредиту від позивача; розрахунком заборгованості за договором № б/н вiд 08.04.2021 року, укладеного мiж ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 25.09.2025 року.

У зв`язку із тим, що позичальником неналежним чином виконуються його зобов`язання в частині повного та своєчасного повернення Банку кредитних коштів, останній звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитом у нарахованому розмірі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в межах кредитного ліміту в добровільному порядку відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитом у загальному розмірі 80736 грн. 51 коп. потребують задоволення, оскільки позивачем належними та допустимими доказами у даній справі доведено факт наявності у відповідача такої заборгованості, а відповідачем вказаного не спростовано. Більш того, відповідач у даній справі не скористався правом ані на надання суду відповідних заперечень на позовні вимоги позивача, ані на участь в судовому засіданні з метою надання таких заперечень в усному порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що потребують задоволення у повному обсязі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.4 Закону України « Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи наведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» належить стягнути сплачений позивачем під час подання позовної заяви судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 6, 10, 12, 141, 229, 263, 265, 273, 274-279, 280 282, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 08.04.2021 року у загальному розмірі 80736 грн. 51 коп., а також судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.12.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Н.О. Шевчук