Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2/357/6832/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2025 р. місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

12.09.2025 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 09.10.2025, та просив у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованість у розмірі 28750,11 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

13.10.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 17.11.2025 10:00.

17.11.2025 судом постановлено ухвалу, якою позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та відкладено судове засідання на 01.12.2025 12:00.

28.11.2025 судом отримано від АТ«ОТП БАНК» матеріали позовної заяви з додатками, на виконання ухвали суду від 17.11.2025.

01.12.2025 до суду надійшла заява від ОСОБА_2 , у якій вона просить прийняти до уваги, що її син - ОСОБА_1 на даний час знаходить у лавах ЗСУ, тому просить без його присутності не розглядати справу, адже з сумою боргу він не погоджується, також, додала до заяви документи на підтвердження перебування ОСОБА_1 на військові службі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином, представник позивача, за довіреністю у справі Павленко Сергій Валерійович подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «ОТП БАНК».

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши матеріали справи, при вирішення питання щодо подальшого розгляду справи виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.12 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, тому суд продовжує розгляд справи Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Разом з тим, п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Сторона у справі може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Наведене правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року, у справі № 754/947/22, провадження № 14-74цс25, зазначено, що норми права (п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України) забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Отже, правила, визначені п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм. Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який Указами Президента України було неодноразово продовжено та який діє по даний час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Ст. 3 цього Закону визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Встановлено, що відповідач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.07.2025 був призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , 27.11.2025 солдат ОСОБА_3 закінчив базову загальновійськову підготовку та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджено копією довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.07.2025 за № 15, копією сертифікату Серії МО № 23638 від 25.11.2025, копією довідки (форма 5) військової частини НОМЕР_2 від 11.09.2025 за № 471.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Отже, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, відповідач зобов`язаний повідомити про це суд.

Керуючись ст. 187, 251, 253, 254, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити розгляд справи Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України у військовій частині, що переведена на воєнний стан.

Зобов`язати відповідача - ОСОБА_1 повідомити Білоцерківський міськрайонний суд Київської області про припинення його перебування у складі Збройних Сил України протягом 10 днів з дня такого припинення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 01.12.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко