Справа №359/6066/23
Провадження №8/359/12/2025
УХВАЛА

1 грудня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,

за участю представника позивача Коюди М.А.,

за участю представника відповідача Олійника В.Б.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленою обставиною рішення суду у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сітістейтсервіс» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе-ЛУ 14», про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, суми інфляції за час прострочення платежів, трьох процентів річних від прострочених сум, штрафів та пені,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви.

1.1. Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сітістейтсервіс» було стягнуто заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 47470 гривень 40 копійок, суму інфляції за час прострочення платежів в розмірі 1569 гривень 43 копійок та три проценти річних від прострочених сум в розмірі 1347 гривень 29 копійок. Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2024 року було залишено без змін рішення Бориспіль-ського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року. Представник відповідача ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 18 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 9 вересня 2025 року, визнано розірваним з 1 грудня 2019 року договір про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС, укладений 25 липня 2011 року між ОСББ «Щасливе-ЛУ 14», ТОВ «Сіті-Стейт» та ТОВ «Сітістейтсервіс». У вказаних судових рішеннях також встановлено, що ОСББ «Щасливе-ЛУ 14» надавало житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_2 . Ці обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору. Вони не були відомі учасникам судового процесу під час розгляду цивільної справи. За цими ознаками вказані обставини є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України. Тому представник відповідача ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Сітістейтсервіс» у задоволенні пред`явленого позову.

1.2. У судовому засіданні представник відповідача Олійник В.Б. підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

1.3. Представник позивача Коюда М.А. заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг виникла у відповідача на підставі договору КП/14-129, укладеного 1 вересня 2012 року між ТОВ «Сітістейтсервіс» та ОСОБА_2 , а не на підставі договору про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року. Припинення цього договору не є підставою для припинення договору КП/14-129 від 1 вересня 2012 року. Відтак, встановлення у судовому порядку факту, що розірвання договору про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року відбулось 1 грудня 2019 року, не є нововиявленою обставиною. Тому представник позивача Коюда М.А. просить відмовити у задоволенні заяви.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року (а.с.257-258, 259-267 т.1) з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Сітістейтсервіс» було стягнуто заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 47470 гривень 40 копійок, суму інфляції за час прострочення платежів в розмірі 1569 гривень 43 копійок та три проценти річних від прострочених сум в розмірі 1347 гривень 29 копійок.

2.2. Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2024 року (а.с.76-84 т.2) рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року було залишено без змін.

2.3. Процесуальні відносини регулюються главою 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.

3. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при розгляді заяви.

3.1. Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

3.2. Згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

3.3. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль-них і кримінальних справ в абз.2 п.3 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Така правова позиція є релевантною до спірних правовідносин та підтримується Верховним Судом.

3.4. Відповідно до ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

3.5. Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

3.6. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

3.7. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.8. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким остаточне і обов`язкове рішення не може переглядатись лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Res judicata вирішена справа (res judicata pro veritate habetur судове рішення слід визначати за істину) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Дійсно, рішенням Господарського суду Київської області від 18 березня 2025 року (а.с.110-132 т.2), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господар-ського суду від 9 вересня 2025 року (а.с.133-141 т.2), було визнано розірваним з 1 грудня 2019 року договір про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС, укладений 25 липня 2011 року між ОСББ «Щасливе-ЛУ 14», ТОВ «Сіті-Стейт» та ТОВ «Сітістейтсервіс». Однак в п.5.6 мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року (а.с.264 т.1) зазначено про те, що заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг виникла у ОСОБА_2 на підставі зовсім іншого правочину договору про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території №КП/14-129, укладеного 1 вересня 2012 року між ТОВ «Сітістейтсервіс» та відповідачем. У зв`язку з цим договір про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року було визнано неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. Тому встановлення у судовому порядку факту розірвання вказаного договору 1 грудня 2019 року не має жодного значення для правильного вирішення спору та за цією ознакою не є нововиявленою обставиною в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

4.2. Крім того, означена обставина навіть не є новою, оскільки в тому ж п.5.6 мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року відзначено, що 28 жовтня 2019 року директор ТОВ «Сітістейтсервіс» надіслав ОСББ «Щасливе-ЛУ 14» лист №181, в якому він повідомив про припинення з 1 грудня 2019 року договору про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року. Однак відмова позивача від вказаного договору не було визнано підставою для припинення договору про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території №КП/14-129, укладеного 1 вересня 2012 року між ТОВ «Сітістейтсервіс» та ОСОБА_2 .

4.3. В змісті рішення Господарського суду Київської області від 18 березня 2025 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 9 вересня 2025 року відсутня інформація про те, що ОСББ «Щасливе-ЛУ 14» надавало ОСОБА_2 житлово-комунальні послуги. Відсутність таких відомостей є логічною, оскільки, розглядаючи господарський спір, суди господарської юстиції досліджували зовсім інше питання чи відбулось у встановленому порядку розірвання договору про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року, а не факт надання житлово-комунальних послуг мешканцям багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 . Крім того, як вбачається з імперативного правила, передбаченого ч.4 ст.423 ЦПК України, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду цивільної справи, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленою обставиною.

4.4. Безпідставне скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року та ухвалення нового рішення суду про відмову у задоволенні позову призведе до порушення принципу юридичної визначеності, як основного елемента принципу верховенства права. У такий спосіб буде порушено право ТОВ «Сітістейт-сервіс» на справедливий суд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

4.5. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2024 року за нововиявленою обставиною. Тому у задоволенні заяви, поданої представником відповідача Олійник В.Б., належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленою обставиною відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 3 грудня 2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець