Справа № 737/829/25
Провадження № 2/737/368/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року с-ще Куликівка

К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і

суддя секретар Лібстер А. С. Скляр А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/829/25
за позовомОСОБА_1
до відповідача третя особа Територіальна громада в особі Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Північно-Східне Міжрегіональне Управління міністерства юстиції (м.Суми) Чернігівська районна державна нотаріальна контора
про про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивач та його представникне з`явились
представник відповідачане з`явився
третя особа не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Куликівського районного суду Чернігівської області 30.06.2025 надійшла позовна заява адвоката Усової Ю.О. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до територіальної громади в особі Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 25.09.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 15.10.2025, та яке було відкладено на 18.11.2025. Ухвалою суду закрито підготовче судове засідання закрито з призначенням справи до судового розгляду у судовому засіданні на 01.12.2025.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача Куликівської селищної ради надала відзив на позовну заяву, в якому покладається на розсуд суду та просить розглянути справу за їх відсутності.

Представник третьої особи Чернігівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, місце та дату судового розгляду. Надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.41).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серією НОМЕР_2 .( а.с.10)

За життя, мати позивача - ОСОБА_2 склала заповіт від 10 березня 1994 року, посвідчений секретарем сільської Ради народних депутатів, заповіти зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №21. В складеному заповіті ОСОБА_2 зазначила наступне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, що мені буде належать на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю синам порівну сину ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 та сину ОСОБА_4 проживає АДРЕСА_3 » (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , який був збудований у 1950 році та земельні ділянки (а.с.11, 13-16).

16.10.2010, в установлений законодавством строк позивач ОСОБА_1 звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.39).

03.04.2025 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 17, 35-36).

22.08.2025 державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієвою В.В. видані позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що належали матері позивача, у тому числі на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав та матеріалами спадкової справи № 264/2010 (а.с.13-16, 57-59).

Відповідно до довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 08 вересня 2023 року №408 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не зареєстровано (а.с.11).

Згідно довідки від 08.09.2025 № 100 виданою Куликівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області зазначено, що згідно погосподарської книги за 2006-2010 рр., власником будинку , адреса якого АДРЕСА_1 була ОСОБА_2 (а.с. 18).

Відповідно до довідки № 99 від 08.09.2025, виданою Куликівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області Вершиново-Муравійським старостинським округом зазначено, що ОСОБА_2 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із: ОСОБА_5 (онук); ОСОБА_6 (правнука); ОСОБА_7 (правнука); ОСОБА_8 (правнука); ОСОБА_9 (правнука) (а.с.19).

Крім того, відповідно до спадкової справи № 264/2010 ОСОБА_4 (рідний брат позивача) надав заяву про відмову від спадщини, і він мешкає в АР Крим (а.с.40).

У відповідності до Звіту про оцінку майна житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , ринкова вартість складає 45000 (сорок п`ять тисяч гривень) 00 коп (а.с.24).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Таким чином, спадщину після смерті прийняв позивач ОСОБА_1 , що повністю підтверджується копією спадкової справи № 264/2010 (а.с. 38-63).

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як належні та допустимі.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Позивач, в даному випадку, позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги, належним чином прийняв спадщину після смерті матері, а інший спадкоємець від спадщини відмовився.

Враховуючи встановлені обставини, що будинок був побудований до 05.08.1992 року, позивач спадщину після померлої прийняв, але не може оформити право на спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, суд вважає що право власності підлягає судовому захисту, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Таким чином, враховуючи те, що Куликівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці відсутні, водночас селищна рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позовні вимоги задоволені, але підстави для стягнення судового збору з відповідача, відсутні.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої матері позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер