КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/4626/24

28 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ходіної Надії Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Хромової О.О. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») заборгованість за кредитним договором № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року у розмірі 170 035,73 грн; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 11 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 200955-КС-003 про надання кредиту (далі - Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 58 000, 00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів.

Строк кредиту: 265 днів. Процента ставка: в день 0.86537069, фіксована. Комісія за надання Кредиту: 8 700,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 58 000,00 грн. Термін дії Договору до 28.05.2022 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 127 560, 00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3593,05 процентів.

ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання відповідно умов Кредитного договору виконав в повному обсязі та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 58 000, 00 грн, що підтверджується довідками ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс».

Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 170 035,73 грн, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 56 392,56 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 111 647,49 грн, заборгованість за простроченими платежами за комісію - 1 995,68 грн, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року у розмірі 170 035,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір 2 422, 40 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 06 червня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ходіна Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішеннясуду першої інстанції та постановити нове, яким частково задовольнити позовну заяву.

Вимоги обґрунтовані тим, що зі змісту позовної заяви та розрахунку розміру комісії, наданих до суду, неможливо встановити яка саме комісія (її вид), за який період та у зв`язку з чим нараховувалась відповідачу. Крім того, з наданих до суду доказів неможливо встановити, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту у випадку прострочення ним сплати чергових платежів, адже відповідальність за прострочення виконання зобов`язання визначена у ст. 625 ЦК України, тоді як з відповідними вимогами позивач до суду не звертався.

Умовами кредитного договору від 11 грудня 2021 року передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 8700,00 гривень.

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

На підставі викладеного, ТОВ "Бізнес Позика" не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними.

Згідно з п. 6 Додаткової угоди № 1 до Договору про надання кредиту № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року (Графік платежів), Позичальник повинен сплатити кошти у наступному розмірі (усього): частковий платіж основної суми - 56 392,56 грн, частковий платіж по процентах - 90306,33 грн, комісія за надання кредиту - 1 995,68 грн, загальний платіж - 148 694,57 грн.

Окрім того, відповідачем сплачено на погашення заборгованості за кредитним договором 26575,00 грн, з яких на погашення тіла кредиту - 1607,44 грн, на погашення процентів - 18263,24 грн, на погашення комісії - 6704,32 грн, які підлягають зарахуванню на погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, у загальний розмір заборгованості за кредитом не повинна включатись комісія за на кредиту у розмірі 8700,00 грн.

Із загального платіжа (148 694,57 грн.) вираховується сплата позичальником комісії за надання кредиту (8700,00 грн.), яка дорівнює 139 994,57 грн. - загальний розмір, який повинен бути повернутий Позичальником за кредитним договором.

Враховуючи, що у Кредитному договорі встановлено фіксована сума до погашення боргу, зазначаю, що розмір заборгованості повинен становити:

139994,57 грн. - 26575,00 грн. (загальний розмір коштів, внесених Позичальником) = 113419,57 грн. (сто тринадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 57 копійок.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 113419,57 грн. (сто тринадцять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 57 копійок.

Окрім того, кредитор мав право нараховувати заборгованість по відсотках протягом встановленого строку кредитування - з 11 грудня 2021 року по 01 вересня 2022 року, як було і зазначено у Договорі та Додатковій угоді.

Однак, як вбачається з Розрахунку, який було долучено позивачем до матеріалів Позовної заяви, нарахування заборгованості кредитор проводив до 03 листопада 2023 року, тобто, після закінчення строку кредитування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що всі доводи та аргументи, наведені в апеляційній скарзі не можуть розглядатись в якості можливих підстав для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» - адже в апеляційній скарзі не було наведено належних та допустимих доказів (в розумінні норм ЦПК України), а також належних правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Бізнес Позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів на спростування зазначеного.

Оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року у розмірі 170 035,73 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 56 392,56 грн, заборгованості за відсотками - 111 647,49 грн, заборгованість за комісією - 1 995,68 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 200955-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний договір підписаний одноразовим ідентифікатором G-3127 11 грудня 2021 року о 16:52:59.

Із зазначеної позивачем послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення.

До вказаного договору додані інформаційні довідки щодо транзакції по зарахуванню кредитних коштів у розмірі 58 000,00 грн на банківську картку ОСОБА_1 . Також до договору додано Анкету клієнта та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами.

Також, укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року, з якої вбачається, що 11 грудня 2021 року о 16:17:05 ОСОБА_1 , використовуючи власний номер телефону, ідентифікувалася в ІТС та «зайшла» в особистий кабінет на сайті: www.my.bizpozyka.com, надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту, ознайомилась та підписала одноразовим ідентифікатором G-7411 паспорт споживчого кредиту, здійснила акцептування умов оферти шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором G-3127.

Перерахування ТОВ «Бізнес Позика» грошовий коштів у загальному розмірі 58 000, 00 грн на банківський рахунок ОСОБА_1 підтверджується наданими позивачем довідками ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс».

Так, відповідно до довідок 11 грудня 2021 року ОСОБА_1 здійснено два перекази на суму 25 000, 00 грн та один переказ на суму 8 000,00 грн кожен на карту № НОМЕР_1 відповідно до кредитного договору № 200955-КС-003 від 11 грудня 2021 року.

Відповідно до довідки наданої АТ КБ «Приватбанк», карта № НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

Вказаний номер карти № НОМЕР_1 ОСОБА_1 зазначений в анкеті клієнта.

Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача.

Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору.

Кредитний договір укладений між сторонами та платіжні документи про видачу кредиту є первинними документами, оскільки в повній мірі відповідають ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Закону України «Про платіжні послуги».

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Як вбачається, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 200955-КС-003 доданий до позовної заяви, складений позивачем на підставі первинних документів.

Крім того, розрахунок заборгованості обов`язково повинен подаватись позивачами в подібних справах, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до Постанови Верховного Суду від 11 липня 2018 року по справі №753/7883/15 доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Колегія суддів враховує, що відповідач по справі не надала ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного вбачається, що за договором позивач передав відповідачу грошові кошти (а не продукцію), які позичальник був зобов`язаний повернути (а не компенсувати їх вартість).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, оскільки проценти за користування кредитом є легітимною платою за користування кредитними коштами протягом періоду кредитування, то вони в будь-якому випадку не можуть відноситись до компенсаційних виплат в розумінні норм пункту 5 частини третьої статті 18 Закону про захист прав споживачів.

Позивач не вимагає в судовому порядку стягнення із відповідача суми неустойки (штрафу, пені), яка не нараховувалась за кредитним договором (як і компенсаційні виплати, передбачені статтею 625 ЦК України), а тому доводи апелянта, що нарахована позивачем сума по відсоткам не відповідає вимогам чинного законодавства є необґрунтованою.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим текст статті 11 цього Закону викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).

Пунктом 1 укладеного між сторонами Договору визначено, що комісія за надання Кредиту становить 8 700,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Також, комісія за надання кредиту та порядок її сплати визначені пунктами 1.4, 2.7, 5.2 Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», які є невід`ємною частиною договору про надання кредиту.

Крім того, колегія суддів зазначає, що умова кредитного договору, яка декларується відповідачем як несправедлива, у відповідності до норм частини 5 статті 18 Закону про захист прав споживачів та статей 215, 217 та 236 ЦК України має бути визнана недійсною в судовому порядку, що в даному випадку відсутнє.

Крім того, при підписанні кредитного договору та Додаткової угоди №1, відповідач ознайомився та погодився з їх умовами, про що свідчить пункт 6 Договору, відповідно до якого відповідач підтверджує, що він ознайомлений з кредитним договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх.

Умови пункту 1, 3 Кредитного договору та умови пунктів 1-6 Додаткової угоди № 1 встановлюють загальну вартість кредиту, розмір плати за користування кредитними коштами (процентна ставка), порядок нарахування та сплати процентів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ходіної Надії Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: