ЄУН №337/6817/24
Провадження №2/337/469/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Ширіної С.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Ларченко Ю.О.,

представника відповідача- Кіпа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ларченко Ю.О., звернулася до суду з позовною заявою до Запорізької міської ради територіальної в якій просить суд:

-встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 18 вересня 2008 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 тіткою, ОСОБА_3 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрованата фактично проживала на день смерті в АДРЕСА_2 .

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 18 вересня 2008 року,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 тіткою, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 01 квітня 2017 року та до дня її смерті.

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 18 вересня 2008 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 тітки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обгрунтування позовних вимог представник позивачки зазначає, що ЇЇ батько, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , мав рідну сестру, ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 ,виданого 05 грудня 1929 року Райбюро В-Білозерського району Запорізької області,актовий запис № 185 та актовим записом про народження № 91 від 25 червня 1937року, копію якого надано Державним архівом Запорізької області. ЇЇ тітка, ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 ,померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та фактично проживала на день смерті в АДРЕСА_2 , разом з якою мешкала позивачка.Донька ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не зварталась з заявою про прийняття спадщини та померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Таким чином, інших спадкоємців ОСОБА_4 не має. ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , що належала покійній ОСОБА_4 на підставі свідоцтва № НОМЕР_4 про право власності на житло від 04.09.1995 року,виданого на підставі розпорядження від 04.09.1995 року № 213 Хортицької районної адміністрації міста Запоріжжя.

Таким чином ОСОБА_1 , прийняла спадщину на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , після смерті своєї тітки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .З даного приводу 20 травня 2019 року звернулась до П`ятої Запорізької державної нотаріальної конториз заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

За результатами розгляду засви було зареєстровано спадкову справу № 64225903 від 23.05.2019 та запропоновано надати оригінали документів про смерть, підтвердження родинних відносин, підтвердження факту проживання однією сім`єю та оригінали документів на спадкове майно.

Проте позивачка не може надати документи, що підтверджують родинні відносини, факт проживання однією сім`єю та свідоцтво про право власності, оскільки в записі акту про народження відділу Актів Громадянського Стану Народного Комісаріату Внутрішніх Справ УСРР (місто реєстрації - В-Білозерський район Дніпропетровської (нині Запорізької) області), ОСОБА_8 зазначено прізвище " ОСОБА_9 ", а ім`я " ОСОБА_10 ", в той час, як ім`ям тітки за паспортом було ОСОБА_11 .

При цьому факт родинних відносин між батьком позивачки та померлою ОСОБА_4 підтверджується тим, що її батьками в акті про народження зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і в повіторному свідоцтві про народження батька позивачки зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , місце реєстрації - Рай Бюро в Білозерського району Запорізької області.

Крім того, факт родинних відносин підтверджується довідкою Відділу реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя № 278 від 07 листопада 2002 року про укладення шлюбу 12 січня 1961 року між громадянами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та зміну прізвища дружини з " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_17 ".Факт родинних відносин ОСОБА_1 з батьком, ОСОБА_5 , підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_5 , виданим 14 серпня 1962 року Жовтневим відділом ЗАГС м. Запоріжжя , актовий запис № 2473, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим 20 серпня 1983 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя.

Що стосується підтвердження факту проживання однією сім`єю, відповідно до підпункту 3.22 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що "Доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути довідка органу реєстрації місця проживання про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із спадкодавцем".

Проте ОСОБА_1 до цього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , хоча з 01 квітня 2017 року фактично проживала разом з ОСОБА_4 в її квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом проживання громадян від 14 травня 2019 оку, складеним Головою правління ОСББ "Оселя" Руденком Юрієм Володимировичем за участю сусідів ОСОБА_19 (кв. АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_20 (кв. АДРЕСА_5 ).

Оригінали документів, що підтверджують право власності на житло, позивачка не може надати з тієї причини, що в 2002 році внаслідок крадіжки в квартирі ОСОБА_4 були викрадені в тому числі документи про право власності на житло, що підтверджується довідкою Хортицького районного відділу Запорізького міського управління МВС України в Запорізькій області від 18.11.2002 року про порушення кримінальної справи.

Факт належності квартири АДРЕСА_3 померлій ОСОБА_4 підтверджується технічним паспортом на квартиру на ім`я ОСОБА_4 та копією дублікату свідоцтва № НОМЕР_4 про право власності на житло від 04.09.1995, що видавалось на ім`я ОСОБА_4 .

Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належили спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Таким чином, батько позивачки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , був спадкоємцем другої чергя після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Ширіною С.А. від 13.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 06.02.2025.

05.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву який обґрунтований тим що статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.В матеріалах справи містяться докази реєстрації місця проживання позивачки в квартирі АДРЕСА_6 , а адреса проживання спадкодавиці в кв. АДРЕСА_3 . До того ж, фактично доказів проживання позивачки разом з спадкодавецей не надано. Таким чином, твердження позивачки про тривале проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_4 не доведено.Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою,враховується, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, враховуючи роз`яснення Міністерства юстиції України від 11.10.2011 щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину.Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами. Позивачкою має бути доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3 СК України).Обґрунтовуючи свої вимоги, вона зазначає, що проживала разом ОСОБА_4 в її квартирі. Позивачка не надала жодного доказу, що підтверджує потребу та необхідність такого проживання а також, що вона дійсно там проживала разом зі спадкодавецей враховуючи, що позивачка мала власне житло.Відповідно практики Верховного Суду України зазначено, що безпорадній стан має бути підтверджений медичними документами, і не може бути встановлений судом лише на підставі показань свідків. Постановою Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 542/1648/19 зазначено, що лише надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю),яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу.До того ж, позивачка додала до позовної заяви, як доказ сумісного проживання,копію акту про проживання від 14.09.2019 підписаний Головою правління ОСББ «Світла оселя», ОСОБА_21 .Однак, незрозуміло, яким чином така інформація достовірно відома Голові правління.Тобто, акт, підтверджений сусідами, складений на момент, так званого обстеження,але не відомо, чи має право вказана особа складати зазначений акт. До того ж, для ствердження факту проживання особи в будинку без реєстрації необхідно мати певні атрибути обліку з питання фіксування фактичного проживання мешканців будинку.Для надання таких актів має вестись облік фактичного мешкання осіб без реєстрації.Складання Актів є надання адміністративних послуг, а голова ОСББ не є суб`єктом надання адміністративних послуг, відповідно видача такої Актів є прямим порушенням Закону. Таким чином, звертаємо увагу суду, що головою ОСББ наданий Акт про фактичне проживання від 14.05.2019 (майже через 7 місяців після відкриття спадщини) складений з перевищенням своїх повноважень, не маючі фактичного підтвердження викладених в Акті обставин та містить завідомо не достовірних даних.

Таким чином, зазначений акт не може розглядатись як достовірний доказ.Також до матеріалів даної справи додані пояснення сусідів, а саме: ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , які (обидві) написані фактично однаковим текстом та підписані невідомою особою. Тобто, таким чином, зазначені свідки надали свої показання. З огляду роз`яснень П`ятої Запорізької Державної нотаріальної контори підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачки в зв`язку з відсутністю підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.Але, позивачка в своєму позові просить визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справам від 16.05.2013 № v-753740-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).Таким чином, питання визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на даний час є передчасним в зв`язку з тим, що нотаріус, надавши свої роз`яснення, відмовив у вчинені нотаріальних дій з підстави відсутності підтвердження проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради не є суб`єктом, який не визнає чи порушує (може порушити) законні права та інтереси позивача.Представник відповідача зазначив що у разі доведення факту проживання ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 10.02.2025 року витребувана копія спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_4

11.03.2025 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №275/2019, заведена П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою 23.05.2019 рокудо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

01.09.2025 на адресу суду ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області на виконання ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.07.2025 надано копії матеріалів кримінального провадження №0001998 від 23.10.2018 за фактом смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.09.2025 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 06.10.2025 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ларченко Ю.О., заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Представника відповідача в судовому засіданні проти завдоволення позовних вимог заперечувала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню .

Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 12.08.1962 року батьками ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_22 .

20.08.1983 року між ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_6 від 20.08.1983 року.

04.07.1996 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_23 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 09.09.2008 року, виданого Ленінським відділом реєстрації цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 05.12.1929 року виданого Рай Бюро в Білозерського району Запорізької області,батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Відповідно до копії запису акту про народження відділу Актів Громадянського Стану Народного Комісаріату Внутрішніх Справ УСРР (місто реєстрації - В-Білозерський район Дніпропетровської (нині Запорізької) області), батьками ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 зазначені зазначені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Відповідно до довідки Відділу реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя № 278 від 07 листопада 2002 року про укладення шлюбу ,12 січня 1961 року між громадянами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 було укладено шлюб та відбулася зміна прізвища дружини з " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_17 ".

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_9 , виданого Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 18.03.2004 року, зазначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженка с.Велика Білозерка Велико-Білозерського району Запорізької області.

Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, доведено, що ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , є тіткою ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ..

Судом були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються в тому числі і заінтересованою особою.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцею позивачу необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3ст.1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,якій на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_4 від 04.09.1995 ,де остання була зареєстрована та проживала.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

ІНФОРМАЦІЯ_13 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_11 від 16.05.2008 ,виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно копії спадкової справи №275/2019 , заведеної П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою 23.05.2019 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ,23.05.2019 року до П`ятої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі спільного проживання з померлою ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9

28.05.2019 листом-повідомленнням №1602/02-14/275-19 П`ятою запорізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ,оскільки заявником ОСОБА_1 не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем.

Відповідно до довідки СКП «Запорізька рітуальна служба» Департаменту управління активами ЗМР №386 від 02.05.2025, ОСОБА_4 була похована 26.10.2018 року на Правобережному кладовищі СКП «Запорізька ритуальна служба» (квартал 157, ряд 12,місце 14) .Замовником послуг була ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про поховання № НОМЕР_12 , ОСОБА_1 здійснила на Правобережному кладовищі СКП «Запорізька ритуальна служба» поховання ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_14 , номер свідоцтва про смерть НОМЕР_13 .

Згідно інформації Департаменту адміністративних послуг ЗМР №06.4-06/02/18494 від 27.12.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 31.01.1979 по теперішній час.

Згідно Акту про проживання громадян від 14.05.2019, складеного та підписаного головою правління ОСББ «СВІТЛА ОСЕЛЯ-4» Руденко Ю.В.,який є власником квартири АДРЕСА_8 , власником квартири АДРЕСА_9 ОСОБА_19 , власником квартири АДРЕСА_10 ОСОБА_20 , в кваритрі №2 на 1 поверсі панельного будинку по АДРЕСА_11 з 01.04.2017 року фактично проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Вихід комісії проводився за участю ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Згідно довідки без номеру та дати складання, виданою головою правління ОСББ «СВІТЛА ОСЕЛЯ -4» Руденко Ю.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зі слів сусідів проживала за адресою : АДРЕСА_2 з 01.04.2017 по 31.12.2019 р.Довідка містить зазначення про підпис сусідів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Згідно копії кримінального провадження №0001998 за фактом смерті ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ,22.10.2018 о 16:34 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.10.2018 о 16:33 год за адресою: АДРЕСА_2 , виявила труп своєї тітки ОСОБА_4 . Заявник ОСОБА_1 .

Згідно протоколу допиту свідка від 23.10.2018 р, оперуповноваженим Хортицького ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Крені К.А. було проведено допит як свідка ОСОБА_1 , яка пояснила, що в квартирі АДРЕСА_3 проживала її тітка ОСОБА_4 .Раніше тітка перенесла інсульт, мала захворювання печінки, артроз, перепади тиску.Тітка перебувала на обліку у дільничного лікаря.Вона кожного дня телефонувала тітці, бачилися якщо була можливість часто.22.10.2018 об 13:30 год. їй зателефонували з номера телефону тітки та повідомили, що це лікар швидкої допомоги та сказали, що тітці стало погано, швидка приїхала за викликом, але тітка відмовляється від госпіталізації.Через деякий час як вона звільнилася та приїхала до тітки об 16:00 год.Своїм ключем вона відчинила двері та побачила тітку мертвою на підлозі.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження №0001998 внесеного до ЄРДР 23.10.2018,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК, від 24.10.2018 року ,допитана як свідок племінниця померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 та сусідка ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , АДРЕСА_12 , які пояснили, що ОСОБА_4 проживала одна у власнійц квартирі, яка їй належала на праві приватної власності .Крім неї за вказаною адресою ніхто не зареєстрований. Близьких родичів не мала.Хворіла та скаржилася на загальний стан здоров`я.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

В порядку ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадщину за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

За приписами ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №711/348/17 вказано на те, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18).

Позивачка стверджує, що вона з 01 квітня 2017 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 проживала разом з ОСОБА_4 за адресою реєстрації останньої. Проте, обставини спільного проживання та ведення спільного господарства в ході розгляду справи не підтверджені. Так позивачка має інше зареєстроване місце проживання, доказів на підтвердження ведення з ОСОБА_4 спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла за адресою: АДРЕСА_2 , його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування вказаним вище житловим приміщенням у вказаний період суду не надані.

Також суд не приймає надані позивачкою як доказ спільного проживання з ОСОБА_4 з 01.04.2017 по 31.12.2019 року письмові пояснення ОСОБА_20 , ОСОБА_19 від 08.12.2020 року ,оскільки останні в судовому засіданні не допитувалися, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань не попереджалися, а отже такі пояснення не можуть вважатися допустимими та належними доказами у розумінні вимог процесуальноого закону.

Більш того, доводи позивачки щодо спільного проживання з її тіткою спростовуются даними протоколу допиту ОСОБА_1 як свідка за обставинами смерті ОСОБА_4 від 23.10.2018, де останню було попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст.384,385 КК України та яка пояснила, що вона кожного дня телефонувала тітці, бачилися якщо була можливість часто.22.10.2018 об 13:30 год. їй зателефонували з номера телефону тітки та повідомили, що це лікар швидкої допомоги та сказали, що тітці стало погано, швидка приїхала за викликом, але тітка відмовляється від госпіталізації.Через деякий час як вона звільнилася, та приїхала до тітки об 16:00 год.Своїм ключем вона відчинила двері та побачила тітку мертвою на підлозі.

Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 тіткою, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 01 квітня 2017 року та до дня її смерті.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнаня за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на квартиру АДРЕСА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 тітки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вони є похідними від позовних вимог про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 тіткою, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , з 01 квітня 2017 року та до дня її смерті в задоволенні яких судом було відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Запоріжжі, є тіткою ОСОБА_26 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_17 у місті Запоріжжі.

В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.12.2025 року.

Суддя: С.А.Ширіна