Справа №402/1359/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

"03" грудня 2025 р. Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Ясінського Л.Ю.

секретаря судових засідань - Ільченко Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Благовіщенське Кіровоградської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь О.В. звернувся з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані до суду тим, що 21.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі за текстом ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») і відповідачем було укладено договір позики №75268194, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % кожен день ( базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора ( електронного підпису 3LC50BD4KE, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст.12 Закону України " Про електронну комерцію".

Відповідачем ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що стало підставою для стягнення з неї заборгованості.

19.11.2021 року первинним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» згідно договору факторингу №1911 від 19.11.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб, в тому числі за договором позики №75268194 від 21.06.2021 р., яке в свою чергу відступило таке право позивачу, який набув право вимоги.

03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75268194 від 21.06.2021 р.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 10 164 гривень з яких 3000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7164 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Невиконання відповідачем взятих зобов`язань у відповідності до Договору позики № 75268194 від 21.06.2021 року змусило позивача звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідача.

04.11. 2025 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області винесено ухвалу, якою ухвалено: здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження 03.12.2025 року без виклику учасників справи з повідомленням..

Відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст. 178 ЦПК України), а також в п`ятиденний строк з моменту отримання відповіді на відзив надати суду заперечення на вказану відповідь, з одночасним направленням копії заперечення та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст.180 ЦПК України).

Дану ухвалу суду, разом із копіями документів, відповідач отримала 20.11.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ухвали про відкриття провадження, однак відзиву чи будь-яких клопотань до суду відповідач не направила.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Суд дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, встановив наступне:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі за текстом ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») і відповідачем було укладено договір позики №75268194, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн., строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % кожен день ( базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора ( електронного підпису 3LC50BD4KE, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст.12 Закону України " Про електронну комерцію".

03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75268194 від 21.06.2021 р.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 10 164 гривень з яких 3000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7164 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Невиконання відповідачем взятих зобов`язань у відповідності до Договору позики № 75268194 від 21.06.2021 року змусило позивача звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідача.

Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтями 1046, 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України)

Вище зазначений договір підписаний за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України.

Необхідність виконання зобов`язання належним чином та обов`язковість виконання договору закріплені в статях 525-526, 530, 629 ЦК України.

В даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.

В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК України позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю

Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2025 року між адвокатом Ткаченко Ю.О.. та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір № 25-08/25ФП від 25.08.2025 р. про надання правничої допомоги.

Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що загальний розмір оплати по даному договору за фактично надану правову допомогу на стадії досудової підготовки матеріалів та пред`явлення позову у суд.

Матеріали справи містять детальний опис наданих послуг, згідно якого адвокат вивчила письмові документи та підготувала позовну заяву з додатками.

Згідно акту №4-ФП від 25.08.2025 року приймання передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №25-08/25 ФП від 25.08.2025 року позивач сплатив за надану професійну правничу допомогу 4500 гривень.

Сторона відповідача не заперечувала проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, клопотання щодо неспівмірності та розумності судових витрат до суду не подала.

Ураховуючи викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору та 4 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 279,280 Цивільного процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНКОПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №75268194 від 21.06.2021 року в розмірі 10 164 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНКОПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп. судового збору та 4500 гривень правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (, місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, 9-А, м. Ірпінь, 08200).

Відповідач: ОСОБА_1 , код РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.Ю.Ясінський