справа № 179/1340/25
провадження № 2/179/713/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2025 року с-ще Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Голобородько Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Живоглядова Уляна Сергіївна, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову посилається на те, що 14.02.2003 позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Подружжя має двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є повнолітніми.
Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що останні кілька років відносини між сторонами значно погіршилися у зв`язку з розбіжностями в поглядах на сімейне життя, цінності та способи вирішення побутових і життєвих питань. Відсутність взаємної підтримки та розуміння призвела до емоційного відділення й втрати теплих стосунків, які раніше існували між подружжям. Сторони перестали проводити час разом, втратили спільні інтереси та не знаходять взаємопорозуміння у важливих питаннях. Понад п`ять місяців сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що шлюб вичерпав себе, подальше спільне проживання є обтяжливим, а збереження сім`ї не відповідає її особистим інтересам і бажанню. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим і не відповідає особистим інтересам позивача.
Розірвання шлюбу через РАЦС не є можливим через відсутність згоди у відповідача на подання спільної заяви, відтак позивачка змушена звернутися до суду. Проти надання сторонами строку на примирення позивачка категорично заперечує, оскільки це не виправить ситуацію, враховуючи, що наведені вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а усі спроби подолати труднощі та прикладені зусилля у минулому досягти позитивних змін не допомогли.
Просить суд розірвати шлюбу, укладений 14.02.2003 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований виконкомом Личківської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис за №02. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 29.08.2025 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Живоглядова У.С. не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву, в якій просить розглянути справу без участі сторони позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 14.02.2003 року у Виконкомі Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 14.02.2003.
Неповнолітніх дітей сторони не мають.
З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння через різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні відносини між подружжям відсутні, шлюб набув формальних ознак. Позивачка вважає, що шлюб вичерпав себе, подальше спільне проживання є обтяжливим, а збереження сім`ї не відповідає її особистим інтересам і бажанню.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився та не висловив своїх заперечень щодо доводів позивача.
Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення.
Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін.
При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).
Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.
З огляду на те, що позивач заявила про бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивача прізвища після розірвання шлюбу.
Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 198, 200, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 14 лютого 2003 року Виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис №02.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 25.11.2025.
Суддя О.Ю. Кравченко