Справа № 463/6762/23
Провадження № 2/463/406/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мармаша В.Я.

при секретарі судових засідань - Цебрик Х.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Урумова Жанна Михайлівна про визнання недійсною заяви про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив з підстав, передбачених ст.ст. 225, 231 ЦК України, визнати недійсною письмову заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини від 06.05.2019 за № 22 у спадковій справі № 1/2019, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М. Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті москва російської федерації помер ОСОБА_5 , про що було видано свідоцтво про смерть від 21.12.2018. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно. Так, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М. було заведено спадкову справу № 1/2019 від 11.01.2019, а нотаріусом московської міської нотаріальної палати Черніговим І.О. заведено спадкову справу № 2/2018 від 22.12.2018. Позивач ОСОБА_3 є сином померлого та спадкоємцем першої черги за законом. Крім нього, іншими спадкоємцями першої черги є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також відповідач, мати померлого, ОСОБА_4 . 12 лютого 2019 року ОСОБА_4 склала заяву про відмову від спадщини за законом після смерті свого сина ОСОБА_5 на користь позивача, сина померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Така заява була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірником І.А. та зареєстрована в реєстрі за № 109. 05 березня 2019 року ОСОБА_4 склала повторну заяву про відмову від спадщини за законом після смерті свого сина ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірником І.А. Заяви про відмову від прийняття спадщини не були посвідчені нотаріусом в один момент, що свідчить про вільну та добру волю відповідача на відмову від спадщини за законом. Однак 06 травня 2019 року ОСОБА_4 склала оспорювану письмову заяву про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини в порядку ч. 6 ст. 1273 ЦК України за № 22 у спадковій справі № 1/2019, яка була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М. Даною заявою відповідач повідомила, що приймає спадщину після смерті її сина. Вказана заява була оформлена відповідачем під психологічним впливом та тиском свого сина ОСОБА_9 та інших осіб, а саме інших спадкоємців, в тому числі і колишньої дружини ОСОБА_5 , доньки ОСОБА_6 та інших. Вказані дії зі сторони ОСОБА_9 були спричинені тим, що у випадку наявності відмови від спадщини, їх частка у спадковому майні зменшувалася. Останній також мав намір спадкувати за своєю мамою у випадку наявності у неї успадкованого майна від ОСОБА_5 . Враховуючи, що це її син, який влаштовував скандали та сварився з відповідачем щодо такої відмови, остання перебувала у пригніченому стані та піддалась на тиск та погрози зі сторони свого сина, й відкликала свою заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Враховуючи, що відповідача доставляли до нотаріуса та контролювали усі її дії в останнього, аби вона точно відкликала свою відмову від спадщини, що вона була залякана своїм сином ОСОБА_9 , та те, що вона можливо не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними вільно керувати у момент вчинення правочину, вважає заяву про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини безпідставною та такою, що порушує законний інтерес позивача на отримання спадщини, й така має бути визнана судом недійсною.

У скерованому на адресу суду відзиві сторона відповідача заперечила проти позову, пояснивши, що належні відповідачу після чоловіка кошти в якості пенсійного забезпечення в рф завжди отримував її син ОСОБА_5 та привозив їй до м. Львова. Крім того, він матеріально її підтримував та допомагав їй разом з онуком. Після смерті сина вона переживала тяжке душевне потрясіння та на декілька місяців залишилась без його допомоги, пенсії та грошових надходжень, що поставило її з хворим онуком у вкрай скрутне матеріальне становище. У лютому 2019 р. матір позивача ОСОБА_8 для отримання від її імені пенсії в росії запропонувала підписати у нотаріуса відповідну довіреність. 12.02.2019 Кас' ОСОБА_10 прибула до ОСОБА_4 та разом з нею відправились до нотаріуса ОСОБА_11 для підписання довіреності на отримання пенсії. В нотаріуса ОСОБА_4 підписала вже готові проекти документів, якими, окрім згаданої довіреності, виявилась також заява про її відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 . Кас'янова А.З. наполягала на необхідності підписання такої заяви, посилаючись на те, що оформлення спадкових прав є надмірним тягарем для ОСОБА_4 , на волю спадкодавця щодо успадкування майна сином, а також борги спадкодавця. ОСОБА_4 підписала надані нотаріусом документи, які їй до прочитання надані не були, а нотаріусом в голос не зачитані. 14.02.2019р. до помешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 прибув приватний нотаріус ОСОБА_11 , який повідомив про допущення помилки в підписаних документах, яку потрібно виправити, а документи передати Кас'яновій А.3. Він надав на підписання заяву без її прочитання, мотивуючи ідентичністю змісту документів. Зі змісту підписаної заяви від 14.02.2019 вбачається, що фактично це була нова заява, якою ОСОБА_4 відмовлялась від спадщини в рф, так як в заяві змінено адресата, вказано адресу проживання ОСОБА_4 в москві, та номер спадкової справи в москві, зазначено про роз`яснення вимог законодавства рф та про прочитання цієї заяви як ОСОБА_4 , так і нотаріусом вголос, що було об`єктивно неможливим, зважаючи на короткий проміжок часу, протягом якого нотаріус знаходився в квартирі. Засвідчено переклад заяви на російську мову. При цьому на час прибуття нотаріуса в квартирі разом з ОСОБА_4 перебувала її помічниця ОСОБА_12 , яка може описати події вказаного дня. 05.03.2019 до ОСОБА_4 прибула сестра Кас'янової А.3. Оксана, яка повідомила, що знову потрібно терміново внести правки в раніше підписані документи та передати ОСОБА_13 в москву, щоб вона могла отримувати пенсію ОСОБА_4 та надавати їй матеріальну допомогу. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_12 , яка в той час доглядала за нею через погіршення здоров`я, змушена була відправитись з сестрою Кас' ОСОБА_14 до нотаріуса, де знову підписала завчасно підготовлені документи, текст яких до її відома у жодний спосіб не доводився. При чому ОСОБА_12 , яка була присутня в приймальні нотаріуса, та після їх підписання на прохання ОСОБА_4 намагалась з`ясувати зміст та наслідки підписаних нею документів, однак відповіді не отримала. Натомість нотаріус знову розповідав про волю спадкодавця на забезпечення майбутнього сина та відповідність їх підписання родинним інтересам. В цей день приватним нотаріусом ОСОБА_11 засвідчено підпис її на заяві від 05.03.2019, адресованій нотаріусам московської міської нотаріальної палати, та її переклад на російську мову, які подані Кас'яновою А.З нотаріусу м. москва ОСОБА_15 та приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Урумовій Ж.М. Жодної з заяв про відмову від спадщини ОСОБА_4 нотаріусам, якими заведено спадкові справи, особисто не подавала та не надсилала, такі заяви в її розпорядженні були відсутні. Лише через деякий час вона попросила свого сина ОСОБА_16 дізнатися та роз`яснити їй наслідки підписаних заяв. Після цього вона зрозуміла, що, підписавши заяви про відмову від спадщини, вона залишається без жодних засобів для існування, навіть жити їй буде ніде, оскільки квартира, у якій вона проживає разом з хворим онуком, є спадковим майном. За звичайних умов, не перебуваючи під впливом зазначених вище обставин та психологічного тиску, володіючи достовірною інформацією, вона б не вчинила спірного правочину на невигідних для неї умовах, адже за результатом укладеного правочину вона та її онук залишалися без будь яких засобів для існування. Прийшовши до себе, в межах строку прийняття спадщини 06.05.2019 вона підписала заяву про відкликання заяви про відмову від спадщини за законом разом з заявою про прийняття спадщини та про скасування виданих довіреностей на ім?я ОСОБА_17 . Дізнавшись від нотаріуса Гірника І.А. про реалізацію ОСОБА_4 свого права на відкликання заяви про відмову від спадщини, в травні 2019 Кас' ОСОБА_10 разом з іншими особами, в тому числі, використовуючи сина ОСОБА_18 , неодноразово намагались змінити її волевиявлення як за допомогою умовлянь, так і з використанням засобів психологічного тиску, обману та непрямих погроз. Правовими підставами своєї позовної вимоги про недійсність правочину позивач зазначає ст. 231 ЦК України, а саме застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, однак жодних доказів цього позивач суду не представляє. Оскільки її справжня воля достовірно відома лише їй, відтак тільки їй належить право звертатись до суду за захистом та вирішувати, чи дійсно здійснювався на неї психологічний тиск. Іншою підставою зазначається ст. 225 ЦК України. Позивач вважає, що ОСОБА_19 06.05.2019, відкликаючи свою відмову від прийняття спадщини, перебувала у стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Оскільки її смерть ще не настала, право звергатись до суду з вимогою визвати правочин недійсним з підстави не усвідомлення нею значення своїх дій та неможливістю керувати ними, за відсутністю опікуна, також належить лише їй.

Третьою особою приватним нотаріусом ЛМНО Урумовою Ж.М. подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали з підстав та мотивів, які зазначені у позовній заяві. Відповідач та її представник проти позову заперечили з підстав та мотивів, які зазначені у відзиві. Третя особа в судове засідання не з`явилась, її неявка до суду не перешкоджає розгляду справи.

Позовна заява надійшла до суду 07.08.2023. Ухвалою суду від 09.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 10.07.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. До завершення підготовчого провадження сторонами були подані письмові заяви по суті спору. Всі наявні у справі докази були надані сторонами та їх представниками або витребувані за їх клопотанням судом, також за клопотанням сторін судом були допитані свідки. Ухвалою суду від 10.10.2025 було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення у справі судово-психіатричної експертизи (копія ухвали суду із наведеними у ній мотивами міститься у матеріалах справи).

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 1/2019, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті якого відкрилась спадщина.

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись позивач ОСОБА_3 , який є сином померлого, інші діти померлого: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (мати позивача), відповідач та мати померлого ОСОБА_4 , а також інші особи, ступінь спорідненості яких встановлюється.

Також із матеріалів спадкової справи вбачається, що між сторонами (відповідачем ОСОБА_4 та матір`ю позивача ОСОБА_8 за участі інших спадкоємців) існують численні судові спори, в тому числі з приводу майнових прав сторін на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 .

Наявними у справі доказами підтверджується факт складення та нотаріального посвідчення заяв: 12 лютого 2019 року ОСОБА_4 заяви про відмову від спадщини за законом після смерті свого сина ОСОБА_5 на користь позивача, сина померлого ОСОБА_3 (приватний нотаріус ЛМНТО Гірник І.А.); 05 березня 2019 року ОСОБА_4 заяви про відмову від спадщини за законом після смерті свого сина ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 .

Встановлено, що 06 травня 2019 року ОСОБА_4 склала оспорювану стороною позивача письмову заяву про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини в порядку ч. 6 ст. 1273 ЦК України за № 22 у спадковій справі № 1/2019, яка була посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М. Даною заявою відповідач повідомила, що приймає спадщину після смерті її сина.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частинами першою, п`ятою і шостою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу (частина п`ята статті 1274 ЦК України).

Судом встановлено, що як заяви про відмову від прийняття спадщини, так і заява про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини подані відповідачем протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Звернувшись до суду з позовом, позивач правовими підставами своєї позовної вимоги про визнання недійсним одностороннього правочину вказує на положення ст. 231 ЦК України, а саме застосування до відповідача фізичного чи психічного тиску з боку іншої особи, а також положення ст. 225 ЦК України, вважаючи, що ОСОБА_19 06.05.2019, відкликаючи свою відмову від прийняття спадщини, могла перебувати у стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними.

Разом із тим, досліджені судом докази та допитані свідки не підтверджують існування зазначених як підстава позову фактичних обставин. Незважаючи на те, що свідки зі сторони позивача ( ОСОБА_20 ) та сторони відповідача ( ОСОБА_12 , ОСОБА_21 ) надали протилежні показання щодо взаємовідносини у родині ОСОБА_22 , однак жоден зі свідків не навів конкретних фактів чи обставин, очевидцем яких він був особисто, які б вказували на наявність обставин фізичного чи психічного тиску на відповідача ОСОБА_4 чи наявність сумнівів у її психічному здоров'ї. При цьому наявність у відповідача захворювань загального характеру жодним чином не є підставою для сумнівів у здатності її усвідомлювати значення своїх дій та можливості керувати ними. Аналогічно відсутні будь-які письмові докази, які б підвереджували відповідні обставини (як-то, звернення до правоохоронних органів з приводу фізичного чи психічного тиску, медичні документи, які б вказували на наявність психічного захворювання та інші).

Судом також враховується та обставина, що за клопотанням сторони позивача явка відповідача визнавалася обов`язковою. Пояснення останньої заслуховувались судом у режимі ВКЗ. Не зважаючи на ту обставину, що відповідач намагалася приховати перед судом факт присутності у кімнаті разом із нею іншої особи, яка надавала їй технічну допомогу з налаштування відеоконференцзв`язку (що з врахуванням її віку є закономірним), із наданих суду пояснень, які в цілому відповідають обставинам, викладеним у відзиві, для суду є очевидним дійсне волевиявлення відповідача не відмовлятися від прийняття спадщини на користь позивача. Також суд погоджується із доводами сторони відповідача, що оскільки внутрішня воля на укладення правочину достовірно відома лише відповідачу, яка є дієздатною особою, а відтак право звертатись до суду за захистом порушених прав з підстав, визначених ст.ст. 225, 231 ЦК України, належить лише їй.

Таким чином, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження обставин, заявлених як підстава позову, у суду відсутні будь-які правові підстави для його задоволення.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265, 315 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 207, 215, 225, 231, 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Урумова Жанна Михайлівна про визнання недійсною заяви про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини відмовити.

Повний текст рішення суду складено і підписано 02.12.2025.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ;

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Урумова Жанна Михайлівна, 79040, м. Львів, вул. Патона, 7-А.

Суддя: Мармаш В. Я.