Провадження №2/523/6982/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Березніченко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі на спірній житловій площі у вказаній вище квартирі непроживають більше шести місяців без поважних на те причин. Внаслідок чого позивач вважає, що відповідачі втратили право користування житлом відповідно до статей 71,72 ЖК України.

Ухвалою судді від 25 вересня 2025р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03 листопада 2025р. закрито підготовче провадження з призначенням розгляду справи за участю сторін.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Кічук І.Г. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялась судова повістка належним чином за місцем реєстрації відповідачів. Згідно поштових повідомлень відповідачі відсутні за вказаною адресою, що вказує на їх повідомлення про час та місце розгляду справи належним чином (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК).

За письмовою згодою представника позивача, за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, на підставі рішення виконавчого комітету Суворовського району м. Одеси №887 від 21.12.1990р. на ім`я ОСОБА_1 видане розпорядження 1036, яким надано право останній на вселення в квартиру АДРЕСА_1 .

19.12.1992р. ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_2 шлюб, в якому перебувала до 07.06.2005р. (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 23.06.2007р. уклала шлюб з ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2025р. у справі № 522/2610/25 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний.

Згідно наявних у справі документів, зокрема з копії паспортів відповідачів, а також довідок ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області, слідує, що в кв. АДРЕСА_1 з 23.12.1992р. зареєстрований ОСОБА_2 , з 17.08.2007р. ОСОБА_3 .

Тобто, в силу статті 64 ЖК України ОСОБА_2 будучи чоловіком ОСОБА_1 , а згодом ОСОБА_3 також, як чоловік позивачки, як члени сім`ї наймача, набули нарівні з нею усі права та обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

З представлених актів від 26.08.2025р. 29.08.2025р., складених і підписаних сусідами позивача, підписи яких посвідчені керівником ОСББ «Бувалкіна8», слідує, що в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з 2005р. по теперішній час, а ОСОБА_3 з 2022р. В квартирі відсутні належні їм речі.

Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Звертаючись до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі, які є її колишніми чоловіками без поважних причин не проживають у спірній квартирі більше шести місяців.

За положеннями ч.1 ст. 71, ст.72 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Зібрані по справі докази, як кожний окремо так і у їх сукупності, вказують на те, що відповідачі на спірній житловій площі не проживають більше шести місяців без поважних на те причин, належні їм речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод у їх проживанні з боку позивачки судом не встановлено та таке не підтверджено відповідачами.

Відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,141,259, 263-265,268,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20грн., тобто по 605,60грн. з кожного.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , рнокпп: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення суду складено 01 грудня 2025р.

Суддя