Справа № 527/1967/25
провадження 2/527/950/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Фіцай О.Л.

з участю секретаря судових засідань - Скорик В.І., Папенко Л., І., представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому судовому провадженні в залі суду Глобинського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Глобинський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості з аліментів,

в с т а н о в и ла :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Глобинського районного суд Полтавської області від 13.11.2020 року у справі № 527/1893/20, починаючи 19.06.2025 (дати звернення до суду). Звільнити ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , від сплат заборгованості по сплаті аліментів за рішенням Глобинського районного суд Полтавської області від 13.11.2020 року у справі № 527/1893/20, за період із жовтн 2022 року по квітень 2025 року в сумі 201935,71 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13.11.2020 року у справі № 527/1893/20, з ОСОБА_1 стягуються аліменти н користь відповідача ОСОБА_5 н утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмір 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2020 року.

Восени 2022 року, мати дітей, ОСОБА_3 поїхала проживати за кордон, обидві доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стали постійно проживати з адресою їхньої реєстрації, у свого батька - ОСОБА_1 . У вересні 2022 року старша донька - ОСОБА_7 досягла повноліття. У травні 2024 року ОСОБА_7 вийшла заміж за ОСОБА_9 * ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишившись проживати за адресою свого батька. З того часу, по теперішній час доньки постійно проживають у будинку батька ОСОБА_1 , молодша донька ОСОБА_8 , перебуває на повному утриманні батька. Факт проживання дітей з батьком підтверджується актом та довідкою, підписаним старостою Броварківського старостинського округу Градизької селищної рад Кременчуцького району Полтавської області, довідками та характеристикою зі школи. довідкою сімейного лікаря, з якої видно, що лише батько і сестра опікуються здоровям неповнолітньої ОСОБА_8 . Всі вищезазначені документи свідчать про те, що матеріальним забезпеченням та вихованням і доглядом за неповнолітньою дитиною, займається виключно батька ОСОБА_1 та допомагає батькові за його відсутності (оскільки батько військовослужбовцем), старша донька, ОСОБА_10 . Однак, згідно вищевказаного рішення суду у ОСОБА_1 наявний обов`язок по сплаті аліментів на користь відповідачки, а у останньої наявне прав на стягнення аліментів згідно рішення суду до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від ня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Глобинський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості з аліментів - до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13 год 00 хв 24 вересня 2025 року.

Клопотання позивача про виклик свідків задоволено.

В судовому засіданні представник позивача і позивач підтримали позовні вимоги, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві та повідомили суду, що з кінця грудня 2023 року донька ОСОБА_4 проживає переїхала жити до батька.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснила суду, що після розлучення доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишилися проживати з нею, в 2022-2023 роках декілька разів виїжджала за кордон на заробітки, доньки проживали в її будинку. В вересні 2023 разом з молодшою донькою виїхали в Польщу на проживання, повернулися у грудні 2023 року, наприкінці грудня 2023 року молодша донька ОСОБА_8 переїхала проживати до батька. За період перебування за кордоном утримувала дітей, надсилала їм кошти, у тому числі, отримані від ОСОБА_1 в якості алімнентів.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим наказом Глобинського районного суду Полтавської області, виданим 13.11.2020 року у справі № 527/1893/20 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2020 року - дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні виконнні у Глобинському ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 16.11.2020, відкрито виконавче провадження № 527/1893/20.

Відповідно до розрахунку заборгованостізі сплати аліментів від 22.09.2025 №58645/24.2-30, станом на 01.10.2022 року відсутня, сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 22 вересня 2025 року становить 191686,14 грн. Остання сплата аліментів ОСОБА_1 мала місце у вересні 2025 року в розмірі 12988,20.

Відповідно до акту проживання від 18.06.2025, складеного старостою Броварківського старостинського округу Градизької селищної ради Кремечуцького району Полтавської області, неповнолітня ОСОБА_4 з вересня 2022 року по теперішній час постійно проживає за адресою режстрації свого батька разом із сестрою ОСОБА_12 .. Мати ОСОБА_3 протягом 2022-2023 років проживала за кордоном У червня 2024 року ОСОБА_2 вийшла заміж і проживає за іншою адресою зі своїм чоловіком.

Відповідно до довідки від 30.04.2025 № 02-46/73, виданої Броварківською ЗОШ І-ІІІ ступенів Градизької селищної ради, за період навчання ОСОБА_4 з 2023 по 2024 рік зі строни матері ОСОБА_11 контакту з класним керівником не було. Участь у вирішенні навчально-виховних питань здійснювали лише батько ОСОБА_1 та старша сестра ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 29.04.2025 №52 ОСОБА_4 останні 2 роки (2023-2024) зверталася на амбулаторний прийом самостійно або ву супроводі старшої сестри ОСОБА_10 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 повідомили, що проживають по сусідству з ОСОБА_1 , приблизно наприкінці 2023 року донька ОСОБА_8 почала проживати з батьком за адресою АДРЕСА_1 , оскільки йшла від його дому до школи, поверталася після школи додому, батько брав участь у вирішенні шкільних питань тощо.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 показала, що після розлучення батьків вона зі старшою сестрою ОСОБА_7 залишилися проживати з батьком, з 2022 року мати почала періодично їздити за кордон на заробітки. У вересні 2023 року вона разом з матірю поїхала на проживання до Польші, в грудні 2023 року повернулися до України, з кінця грудня 2023 року почала постійно проживати з батьком, де також проживала її старша сестра. Повідомила, що батько сплачував аліменти, також, коли мати перебувала за кордоном, скидав їй з сестрою гроші на карту.

Так, згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину,є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як судом встановлено і сторонами не оспорюється, підтверджується матеріалами справи, що дитина - ОСОБА_4 з кінця грудня 2023 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 у за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні.

З розрахунку заборгованості із сплати аліментів, складеного державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 63624610, сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 22 вересня 2025 року становить 191686,14 грн.

За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Отже, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

СК України на відміну від ст. 191 СК України не містить категоричної вказівки на те, з якого часу має припинятися стягнення аліментів у разі пред`явлення до суду такого позову. В той же час саме по собі звільнення (припинення) стягнення аліментів за рішенням суду на користь іншого з батьків, не звільняє особу від її особистого обов`язку по утриманню дитини.

Відтак наявні правові підстави для припинення стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_8 з часу набранням рішенням суду законної сили.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вирішуючи питання про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, суд керується положеннями ч.2 ст. 197 СК України та враховує таке.

Згідно з ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника податків аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин.

Як встановлено судом, заборгованість зі сплати аліментів виникла у відповідача з жовтня 2022, та включає період з січня 2023 року по вересень 2025 року, в який фактично донька ОСОБА_8 почав проживати з батьком.

Обставина проживання доньки сторін із батьком з кінця грудня 2023 року та перебування на його утриманні є обставиною, яка має істотне значення в контексті ч.2 ст. 197 СК України, адже призначенням аліментів є це утримання дитини.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22).

Також, з пояснень заступника начальника Глобинський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, під час судового розгляду підтверджено, що за період з жовтня 2022 року по липень 2024 року ОСОБА_1 особисто пересилав грошові кошти на рхунок відповідачки на утримання дітей, що підтерджується квитанціями та випискою з рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 22.04.2025 за період з 01.11.2022 по 22.04.2025. Всього за вказаний період відповідно переховано коштів на загальну суму 65585 грн. Відповідачка не заперечила факт отримання коштів і що витрачала їх на утримання дітей.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин вимога про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, починаючи з січня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Глобинський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості з аліментів - задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Глобинського районного суд Полтавської області від 13.11.2020 року у справі № 527/1893/20.

Звільнити ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , від сплати заборгованості зі сплаті аліментів на підставі рішення Глобинського районного суд Полтавської області від 13.11.2020 року у справі № 527/1893/20, що нарахована, починаючи з 01 січня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3

Третя особа: Глобинський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 212, засоби зв`язку: (05365) 2-42-40, електронна пошта: .

Суддя О. Л. Фіцай