РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року

м. Рівне

Справа № 557/74/25

Провадження № 22-ц/4815/1088/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ТОВ СП «АГАТ»

відповідачі: ОСОБА_1 , ТОВ «АГРО ТОП ПЛЮС»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільсько господарського підприємства «АГАТ» адвоката Лавренюка В.М. на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року, ухвалене в складі судді Тишкуна П.В., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі № 557/74/25

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ТОВ СП «АГАТ» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання договору оренди укладеним на новий строк

Позов мотивований тим, що 11.07.2014 року між ТзОВ СГП «АГАТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала позивачу в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :03:003:0222 площею 3,5497 га, яка знаходиться в адміністративних межах Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області на строк 10 років.

Позивач належно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, а тому по закінченню строку його дії він мав переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. З метою реалізації цього права ТзОВ СГП «АГАТ» направило ОСОБА_1 лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк №03/30/08 від 30.08.2024 року з проектом договору.

Проте, до закінчення дії попереднього договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , 14.03.2024 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ТзОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :03:003:0222 площею 35497 га, яка знаходиться в адміністративних межах Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Зазначає, що оскільки Договір оренди земельної ділянки від 11.07.2014 року, що був укладений між позивачем та ОСОБА_1 , був пролонгований на підставі ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» і користування позивачем земельною ділянкою припинено не було, то укладення Договору оренди землі від 04.02.2025 року між відповідачами суперечить ч. 5 ст. 116 ЗК України та такий договір підлягає визнанню недійсним.

Просив суд визнати укладеним між ТзОВ СП «АГАТ» та ОСОБА_1 договір оренди землі щодо земельної ділянки, площею 3,5497 га кадастровий номер :03:003:0222, що знаходиться в адміністративних межах Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області на умовах викладених в Проекті договору оренди землі, який був доданий позивачем до Листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк від 30.08.2024, у редакції проекту від 25.10.2024; визнати недійсним Договір оренди землі від 04.02.2025, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» щодо земельної ділянки, площею 3,5497 та, кадастровий номер :03:003:0222.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «АГАТ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ТОП ПЛЮС» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання договору оренди укладеним на новий строк відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 відмовилася поновлювати договір оренди землі на попередніх умовах, а тому переважне право позивача на укладення цього договору припинилося.

В апеляційній скарзі представник позивача посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано правові позиції Верховного Суду щодо застосування статті 33 Закону «Про оренду землі». Суд не врахував усіх істотних обставин справи та належного виконання позивачем процедури щодо переважного права на поновлення договору оренди. Вказує, що орендар не здійснила жодних юридично значущих дій на припинення орендних правовідносин. Звертає увагу на те, що посилання суду на відсутність доказів надсилання орендарю листа повідомлення із проектом договору не відповідає наявним у матеріалах справи доказам.

Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог, посилаючись у рішення на те, що умови нового договору оренди від 04.02.2025 року є вигіднішими .

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер :03:003:0222 площею 3,5497 га, яка знаходиться в адміністративних межах Симонівської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

11.07.2014 року між ТзОВ СГП «Агат» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала позивачу в строкове платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :03:003:0222 площею 3,5497 га.

Термін дії договору становить 10 років, з правом пролонгації. Даний договір зареєстровано 24.10.2014 року, індексний номер рішення:16724969, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №28565529 від 24.10.2014 року.

У пункті 7 договору оренди землі встановлено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

11.06.2024 року ОСОБА_1 направила ТзОВ СГП «Агат» лист-повідомлення про припинення договору оренди землі від 11 лтпня 2014 року, яке вручено ТОВ 20.06.2024 року.

30.08.2024 року ТзОВ СГП «Агат» направило на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення за вих. №03/30/08 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. До цього листа-повідомлення ТзОВ СГП «Агат» додало проект договору оренди землі. ОСОБА_1 отримала лист-повідомлення 12.09.2024 року.

04.02.2025 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ТзОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :03:003:0222 площею 35497 га., яка знаходиться на території Гощанської ОТГ Рівненського району Рівненської області. Строк дії договору 7 років. Згідно умов договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами, тобто 04.02.2025 року.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та загальними нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України «Про оренду землі».

У статті 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

У частині першій статті 19 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (частина перша статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (частина друга статті).

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проєкт договору (частина третя статті).

Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частина дев`ята статті).

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі.

При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, не може домінувати над виключним правом орендодавця як власника земельної ділянки щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 травня 2024 року у справі № 604/648/23, від 12 квітня 2024 року у справі № 131/970/23, від 12 січня 2021 року у справі № 908/454/17.

Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24).

У справі, що переглядається, суд встановив, що до закінчення строку дії договору оренди, а саме 24.10.2024 року, орендодавець, 11.06.2024 року повідомила орендаря про відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі з позивачем на певних умовах.

Установивши відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі, а також те, що сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору, про що завчасно було повідомлено орендаря, суд першої інстанції, врахувавши статтю 33 Закону України «Про оренду землі», дійшов обґрунтованого висновку про те, що переважне право ТзОВ СГП «Агат» на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право позивача, оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 24.10.2024 року, а новий договір укладений відповідачами вже після його припинення, а саме 04.02.2025 року.

Крім того, із матеріалів справи убачається, що спірним договором оренди землі від 04.02.2025 року, який укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРО ТОП ПЛЮС» передбачено орендну плату у розмірі 15 528,00 грн за рік. Податки та збори з орендної плати сплачуються Орендарем окрім цієї суми орендної плати. Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначений договір укладений на значно кращих умовах ніж пропонувало ТзОВ СП «АГАТ» під час направлення листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк.

Отже, позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі за умови доведення відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин.

Посилання позивача на порушення свого переважного права на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13ст.141ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «АГАТ» адвоката Лавренюка В.М. залишити без задоволення.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 23 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 листопада 2025 року

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.