УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"27" листопада 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають примусовому виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають примусовому виконанню

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Вивчивши позовну заяву, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, у якому просить:

1)Визнати таким, що не підлягає примусовому виконанню, виконавчий напис від 12 березня 2021 року № 20767, вчинений Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.;

2)Визнати таким, що не підлягає примусовому виконанню, виконавчий напис від 02 квітня 2021 року

№ 74203, вчинений Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.

Частиною першою статті 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. За таких обставин вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Згідно із частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2021 року у справі № 910/19584/20 зазначено, що підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 911/414/18, постановах Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі №914/2191/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 908/420/20.

Отже, підставою позовних вимог у даній справі є окремі, самостійні, не пов`язані між собою виконавчі написи нотаріуса, а саме: від 12 березня 2021 року № 20767, вчинений Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., та виконавчий напис від 02 квітня 2021 року № 74203, вчинений Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.

При цьому, суд враховує, що кожен виконавчий напис є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків, вчинений на підставі окремих кредитних договорів, укладених між ОСОБА_1 та різними фінансовими компаніями.

Встановлення обставин укладення кожного із кредитних договорів, що слугували підставою для вчинення оскаржуваних виконавчих написів, засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою.

У випадку наявності порушень, які були допущені як під час вчинення спірних виконавчих написів, останні утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожного з цих написів засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, виконавчі написи тощо).

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про визнання виконавчого напису від

12 березня 2021 року № 20767, вчиненого Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., та виконавчого напису від 02 квітня 2021 року № 74203, вчиненого Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших. Відповідно позивач при поданні позову порушив правила об`єднання позовних вимог, оскільки ці вимоги ґрунтуються на різних нотаріальних діях, вчинених на підставі окремих кредитних договорів. Вказане матиме наслідком дослідження окремо кожного виконавчого напису нотаріуса та кредитного договору, що слугував підставою для його вчинення, що має підтверджуватися також окремими, не пов`язаними між собою доказами.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 916/2733/18, від 20 липня 2020 року у справі № 910/7186/19, від 16 жовтня 2020 року у справі

№ 910/7186/19, від 04 березня 2021 року у справі № 903/515/20.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Суд враховує, що в силу положень частини другої статті 188 ЦПК України об`єднання декількох справ у одне провадження є правом суду, таке питання може бути розглянуто судом вже після відкриття провадження у окремих справах.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 188, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають примусовому виконанню, - вважати такою, що не подана, та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова