Справа № 564/3298/25
26 листопада 2025 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О.С.
з участю секретаря судових засідань Забейди А.В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловою квартирою, що за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що працюючи на заводі «БІТІМ» отримала двокімнатну квартиру у будинку по АДРЕСА_1 для користування та проживання її сім`ї. Вказує, що після реєстрації шлюбу з відповідачем змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Зазначає, що постійно проживає у вказаній квартирі, сплачує комунальні послуги. З 2012 року з відповідачем не проживає, через зловживання ним алкогольними напоями, та він не проживає у вказаній квартирі з 2012 року. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає їй звернутися до органів приватизації з питань житла, перешкоджає їй влаштувати особисте життя та створити сім`ю, користуватися та розпоряджатися переданим їй житлом.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, надає згоду на прийняття заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачка, працюючи на Заводі «БІТІМ», отримала двокімнатну квартиру у будинку по АДРЕСА_2 для користування та проживання її сім`ї, що зазначено в рішенні виконавчого комітету Koстопільської міської ради №473 від 29.10.1997 р. «Про надання квартир громадянам міста» (а.с.8).
На підставі вищезазначеного рішення Костопільською міською радою було видано ордер на жиле приміщення №78 від 04.11.1997 для поселення сім`ї у квартиру (а.с.9).
Встановлено, що позивачка після реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 - 18.12.1999 змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.23).
Судом встановлено, що позивачка постійно проживає у зазначеній квартирі з часу отримання житла по цей час, що підтверджується відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1851/09-06 від 22.07.2025, виданими Управлінням «ЦНАП» Костопільської міської ради. Членами її сім`ї, місце проживання яких зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 зазначено дочку та чоловіка (а.с.25).
Відповідно до договорів про надання комунальних послуг з газопостачання, з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, електроенергії, вивозу сміття, укладених з відповідними комунальними підприємствами квартиронаймачем житлової квартири в АДРЕСА_2 зазначено позивачку ОСОБА_1 (а.с.10-16).
Встановлено, що позивачка будучи квартиронаймачем оплачувала кошти за комунальні послуги, про що свідчать довідки комунальних підприємств та рахунки на оплату комунальних послуг (а.с.17-21).
З рішення Костопільського районного суду Рівненської області №564/1235/17 від 25.09.2017, судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.24).
Встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 не приватизована, а згідно довідки ПАТ «Ощадний банк України» №15 від 18.07.2025 заявниця в списках на приватизацію за адресою проживання не значиться (а.с.22).
Згідно акту обстеження комісії Комунального підприємства «Управляюча компанія «Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство» Костопільської міської ради від 30.07.2025, відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 не проживає тривалий час, про що підтвердили свідки сусіди ОСОБА_5 , що проживає у цьому ж будинку у квартирі АДРЕСА_4 та ОСОБА_6 , який проживає у квартирі АДРЕСА_5 .
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З матеріалів справи судом встановлено, що реєстрація відповідача за житловою квартирою в АДРЕСА_1 перешкоджає позивачці звернутись до органів приватизації з питань приватизації житла, перешкоджає їй влаштувати особисте життя та створити сім`ю, користуватись та розпоряджатись переданим їй житлом.
Так, Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло.
Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Відповідно до статті 64 ЖК Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК Української PCP ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.
Статтею 61 ЖК України закріплено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
За приписами стаття 64 ЖК Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до частини першої статті 71 ЖК Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У частині третій статті 71 ЖК Української PCP наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.
Згідно зі статтею 72 ЖК Української PCP визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Механізм здійснення зняття з реєстрації місця проживання регулюється Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» №1871-IX від 05.11.2021 (далі Закон №1871-IX) та постановою KM України № 265 від 07.02.2022 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1871-IX зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.
Відповідно до частини 4 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.
Відповідно до підпункту 2) пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою KM України № 265 від 07.02.2022 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Враховуючи, що дослідженні в судовому засіданні докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 будучи зареєстрованим у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , фактично там понад один рік не проживає, то суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.9, 64, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловою квартирою АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 02.12.2025

СуддяО. С. Цвіркун