Справа № 466/8800/25
Провадження № 2/466/3680/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ковальчук О.І.

секретаря Пилипців О.-І.І.

з участю позивача ОСОБА_1

справа №466/8800/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди

в с т а н о в и в:

19.09.2025 року адвокат Куспись Є.А. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиттям квартири, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 7 303,20 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 20000грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 13922,40грн., що складаються: з витрат на правничу допомогу в розмірі 6500,00грн., витрат на проведення експертного дослідження (експертизи) у розмірі 5000,00 грн. та витрат на сплату судового збору в розмірі 2422,40грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 (далі Позивачка) проживає в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить їй на праві власності.

18 липня 2025 року Позивачка виявила, що кімната її квартири залита водою. Внаслідок такого залиття квартири АДРЕСА_2 , розмір майнової шкоди становить 7 303,20 грн. (сім тисяч триста три гривні двадцять копійок) з урахуванням ПДВ (в тому числі, ПДВ становить 1 217,20 грн (одна тисяча двісті сімнадцять гривень двадцять копійок)), що підтверджується висновком експерта від 28.08.2025 року за №17/25.

18 липня 2025 року комісією ЛКП «Рясне-402» у складі: головного інженера Какалюка М.М., майстра дільниці ОСОБА_3 , сантехніка ОСОБА_4 та Позивачки, як власника квартири АДРЕСА_2 , складено акт обстеження житлового приміщення, у якому зазначено, що на час обстеження затопленої квартири, яка перебуває у приватній власності громадянки ОСОБА_1 , виявлено сліди замокання стелі в одній із житлових кімнат. Затоплення відбулося з квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться вище поверхом (4 поверх) о другій годині ночі з 17 липня на 18 липня 2025 року, мешканкою котрої являється громадянка ОСОБА_2 (далі Відповідач).

Крім того, експертом ФОП ОСОБА_5 , 28 серпня 2025 року було складено висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №17/27, при проведенні візуального огляду (20.08.2025 р.) об`єкту дослідження приміщень квартири АДРЕСА_2 (додаток №1 до висновку експерта: Ілюстративна таблиця) серед інших пошкоджень, що могли виникнути внаслідок життєдіяльності власника приміщення, встановлені пошкодження опоряджувальних покриттів стелі в коридорі (приміщення №1) та стелі в житловій кімнаті (приміщення №6) квартири АДРЕСА_4 , характер яких вказує на те, що вони виникли внаслідок зовнішніх дій та факторів, які відбулись з верху в низ (залиття).

Також, при проведенні візуального огляду об`єкту дослідження, із врахуванням інформації зазначеній в Акті про залиття складеного комісією ЛКП «Рясне 402», виявлено пошкодження опоряджувальних покриттів в приміщеннях №1, №6, що виникли внаслідок зовнішніх дій і факторів, а саме: - Коридор (приміщення №1): стеля місцями сліди протікання, плями сірого кольору, відшарування шпалер в місцях стиків (додаток №1 до висновку експерта: Ілюстративна таблиця фото №№5,6,7).- Житлова кімната (приміщення №6): стеля місцями сліди протікання, плями жовтого кольору, здуття і відшарування шару фарби (додаток №1 до висновку експерта: Ілюстративна таблиця фото №№9,10,11,12). Також, відповідно до Зведеного кошторисного розрахунку, зазначеного у висновку експерта ФОП ОСОБА_5 , вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири АДРЕСА_2 становить 7 710,00 грн. (сім тисяч сімсот десять гривень нуль копійок) з урахуванням ПДВ (в тому числі, ПДВ становить 1 285,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят п`ять гривень нуль копійок)). Крім того, Позивач понесла збитки щодо замовлення експертного висновку та оплати послуг за договором №17/25 на проведення експертного дослідження (експертизи) від 12 серпня 2025 рокує, що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 04.09.2025 року згідно Договору №17/25 від 12.08.2025 року, на суму 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Крім того, позивач зазначає, що затоплення квартири Позивачки носить систематичний характер.

Згідно з актом обстеження житлового приміщення від 19.02.2024 року, складеним комісією у складі майстра дільниці Галич Н.І., економіста ОСОБА_6 та секретаря Коваль М.М., було проведено огляд квартири АДРЕСА_5 . Під час обстеження комісією було виявлено затоплення у коридорі і кімнаті (стеля частково). Затоплення відбулося з квартири АДРЕСА_6 , котра розташована поверхом вище, на 4 му поверсі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №443903274 власника квартири АДРЕСА_6 є: ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_11 ( НОМЕР_6 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_7 ). Разом з тим, слід зазначити, що за вказаною адресою фактично проживає лише ОСОБА_2 , діями якої було спричинено залиття квартири Позивачки.

Позивачка неодноразово зверталася до Відповідача із вимогами про відшкодування завданих їй матеріальних збитків, спричинених залиттям належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_2 . Незважаючи на неодноразові звернення, Відповідач заперечує свою вину у виникненні даних обставин та відмовляється добровільно компенсувати витрати, необхідні для проведення ремонтних робіт у зазначеній квартирі. У зв`язку з цим Позивачка змушена була звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, в результаті отриманого стресу Позивачка зверталася за допомогою до лікарів, що порушило звичний спосіб життя її та членів родини, оцінює у 20 000 грн (двадцять тисяч гривень). Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.08.2025 (а.с.14-15).

Згідно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.09.2025, квартира АДРЕСА_6 на праві спільної сумісної власності відповідачу ОСОБА_2 та членам її сім`ї. (а.с.42-43).

Як вбачається з акту обстеження від 18 липня 2025 року, складеного комісією ЛКП «Рясне-402» у складі: головного інженера Кокалюка М.М., майстра дільниці ОСОБА_3 , сантехніка ОСОБА_4 та позивача, як власника квартири АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що на час обстеження затопленої квартири, яка перебуває у приватній власності громадянки ОСОБА_1 , виявлено сліди замокання стелі в одній із житлових кімнат. Затоплення відбулося з квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться вище поверхом (4 поверх) о другій годині ночі з 17 липня на 18 липня 2025 року, мешканкою котрої являється громадянка ОСОБА_2 (а.с.12).

Крім того, згідно з Акту обстеження житлового приміщення від 18.07.2025 року, складеного комісією ЛКП «Рясне-402» у складі: головного інженера Кокалюка М.М., майстра дільниці ОСОБА_3 , сантехніка ОСОБА_4 , 18.07.2025 встановлено факт затоплення квартири АДРЕСА_5 з квартири АДРЕСА_7 . ОСОБА_2 не відчинила дверей для обстеження та встановлення причин залиття квартири поверхом нижче (а.с.69).

12.08.2025 між адвокатом Куспись Є.А. (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (виконавець) укладено Договір №17/25 на проведення експертного дослідження (експертизи), відповідно до умов п. 1.1. Розділу 1. «Предмет договору» виконавець зобов`язується провести будівельно-технічну експертизу щодо розміру майнової шкоди, завданої в результаті пошкоджень приміщень квартири АДРЕСА_2 (а.с.45-47).

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №17/25 від 28.08.2025, складеного експертом ФОП ОСОБА_5 , при проведенні візуального огляду (20.08.2025 р.) об`єкту дослідження приміщень квартири АДРЕСА_2 (додаток №1 до висновку експерта: Ілюстративна таблиця) серед інших пошкоджень, що могли виникнути внаслідок життєдіяльності власника приміщення, встановлені пошкодження опоряджувальних покриттів стелі в коридорі (приміщення №1) та стелі в житловій кімнаті (приміщення №6) квартири АДРЕСА_4 , характер яких вказує на те, що вони виникли внаслідок зовнішніх дій та факторів, які відбулись з верху в низ (залиття).

Також, при проведенні візуального огляду об`єкту дослідження, із врахуванням інформації зазначеній в Акті про залиття складеного комісією ЛКП «Рясне 402», виявлено пошкодження опоряджувальних покриттів в приміщеннях №1, №6, що виникли внаслідок зовнішніх дій і факторів, а саме: - Коридор (приміщення №1): стеля місцями сліди протікання, плями сірого кольору, відшарування шпалер в місцях стиків (додаток №1 до висновку експерта: Ілюстративна таблиця фото №№5,6,7); - Житлова кімната (приміщення №6): стеля місцями сліди протікання, плями жовтого кольору, здуття і відшарування шару фарби (додаток №1 до висновку експерта: Ілюстративна таблиця фото №№9,10,11,12).

Крім того, згідно вищенаведеного Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №17/25 від 28.08.2025, складеного експертом ФОП ОСОБА_5 , розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_2 становить 7303,20грн. з урахуванням ПДВ (в тому числі, ПДВ становить 1 217,20 грн. (а.с.19-42).

При цьому суд ураховує, що наданий суду Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №17/25 від 28.08.2025 відповідає вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-ІІІ від 12.07.2001.

За правилами ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Вимогами ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відтак, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Водночас, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Як це унормовано положеннями ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За правилами ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Даний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.11.2019, прийнятій у справі №757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідне застосувати при розгляді даної справи.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За правилами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Так, факт залиття квартири АДРЕСА_2 підтверджується, зокрема вищезазначеним актом обстеження від 18.07.2025 (а.с.12).

Надаючи оцінку вказаному акту суд керується таким.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.

Наданий суду акт загалом відповідає вимогам, установленим зазначеними вище Правилами, в ньому наведені: дата та місце складання; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причина залиття. Акт складений та підписаний уповноваженими особами.

Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 дійшов до висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням».

Отже, суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода була заподіяна позивачу ОСОБА_1 , власнику квартири АДРЕСА_2 , саме в результаті залиття квартири та саме з вини відповідача - співвласників квартири АДРЕСА_6 .

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

За цих обставин позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 7303,2 грн. підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000грн. суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, складовими елементами яких є: шкода, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вина заподіювача шкоди.

Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок залиття квартири, вона зазнала душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, перенесла емоційне напруження, стрес, негативні емоції та переживання через пошкодження майна, порушення звичайного способу життя позивача, необхідності докладати додаткових зусиль для нормалізації ситуації та витрачання власного часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків залиття квартири.

З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 20000,00 гривень є завищеним. Суд враховує обставини по справі, та вважає, що в результаті залиття квартири позивачу були спричинені моральні страждання, стресова ситуація внаслідок залиття, що суттєво погіршує якість її життя та безумовно змінило її нормальний життєвий ритм. Тому суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, відшкодування моральної шкоди в сумі 4000,00 гривень є достатнім та обґрунтованим.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Із представленого Договору на проведення експертного дослідження (експертизи) №17/25 від 12.07.2021 року та Акту прийому передачі наданих послуг згідно Договору на проведення експертного дослідження (експертизи) №17/25 від 12.07.2021 року, вбачається, що позивачем оплачено 5000грн. за проведення експертизи №17/25 від 28.08.2025, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16.02.2012 у справі «Савін проти України», п. 97; рішення від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України», п. 115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, обставинами, які підлягають доказуванню, щодо розміру витрат сторони позивача на правничу (правову) допомогу, є: обсяг наданих адвокатом в рамках Договору №240725/01 про надання правової допомоги від 24.07.2025 послуг і виконаних робіт та їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті. Такі обставини підтверджуються: Актом №1 від 24.07.2025 року приймання-передачі виконаних робіт згідно Договору №240725/01 про надання правової допомоги від 24.07.2025 на суму 6500грн. (а.с.17, 48-49).

При цьому суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду висловлений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таким чином, вартість фактично наданих для ОСОБА_1 у цивільній справі №466/8800/25 послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 6500,00 грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 7303,20грн. (сім тисяч триста три гривні двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4000,00грн. (чотири тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) сплаченого судового збору та витрати за проведення експертизи у розмірі 5000,00грн. (п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00грн. (шість тисяч п`ятсот гривень).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Текст рішення складено та підписано 25 листопада 2025 року.

Суддя О. І. Ковальчук