Справа 206/4176/25
Провадження 2/206/2368/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого-судді Плінської А.В., при секретарі Білій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

29.07.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №515689-КС-001 від 10.11.2024 року у розмірі 33900,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 16900,00 грн., суми заборгованості по штрафам в розмірі 5000,00 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 10.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір №515689-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 10.11.2024 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №515689-КС-001 про надання кредиту. 10.11.2024 року відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №515689-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6242, на номер телефону, що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 10.11.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір №515689-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на зазначені вище обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою від 30.07.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін.

02.10.2025 року представник відповідача Сустав Н.В. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що в позовній заяві відсутній розрахунок суми штрафу та посилання на норми договору, які передбачають його стягнення. Щодо комісії, то у розмір процентної денної ставки вже включено комісію за надання кредиту як загальні витрати кредитодавця, тому стягнення окремо комісії за надання кредиту є незаконним та є подвійним стягненням, а також буде виходити за межі 1 % процентної ставки. Що стосується процентів за користування кредитом, то їх розмір значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, просила суд відмовити в стягненні штрафу, комісії та процентів, або зменшити проценти до 3 тис. грн.

08.10.2025 року представник позивача Басалина Д.М. через систему «Електроннйи суд» подала відповідь на відзив у якій зазначила, що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Якщо позичальник не здійснив платіж (платежі) за графіком або здійснив його (їх) у меншому розмірі, ніж передбачено графіком, це закономірно призводить до нарахування процентів у більшому розмірі. Для спростування позовних вимог Позивача, сторона Відповідача мала б надати суду докази здійснення всіх платежів за кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п. 4.2.2. Кредитного договору графіку платежів, однак сторона Відповідача таких доказів суду не надала. Що стосується комісії, то її сплата передбачена у Паспорті споживчого кредиту до Кредитного договору, де також викладений графік платежів за Кредитним договором, який чітко передбачає сплату Відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору (зокрема щодо обов`язку сплатити комісію за надання кредиту) та погодився його виконувати. Просила суд дані доводи врахувати та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

16.10.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив у яких просила суд врахувати, що нещодавно померла колишня дружина відповідача. Її смерть стала тяжким тягарем для відповідача, а станом на даний час усі грошові кошти ідуть на забезпечення їх малолітньої дитини для забезпечення її гармонійного розвитку та надання усього необхідного для її утримання. У малолітньої доньки фактично залишився лише її батько, Відповідач, який здійснює утримання дитини самостійно. Просила суд врахувати наведені обставини, а також відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити,

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що 10 листопада 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір №515689-КС-001 про надання кредиту, який підписано одноразовим ідентифікатором відповідача UA-6242.

Відповідно до договору, кредитодавець надає позичальнику кредит, а саме грошові кошти у розмірі 10 000 грн, на засадах строковості, зворотності, платності, на строк 24 тижні, до 27 квітня 2024 року, з процентною ставкою 1% фіксована в день, комісією за надання кредиту 2000 грн., орієнтована загальна вартість наданого кредиту 24572,32 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 6669,00 %.

Відповідно до довідки, яка містяться у матеріалах справи, відповідач отримав на свою платіжну картку НОМЕР_1 у АТ КБ «ПриватБанк» 10 листопада 2024 року кредитні кошти в сумі 10000 грн.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, за кредитним Договором №515689-КС-001, станом на 01 липня 2025 року, утворилася заборгованість у розмірі 33900,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 16900,00 грн., суми заборгованості по штрафам в розмірі 5000,00 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1 %, фіксована.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої Процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно до п. 10.2. Кредитного договору, Позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування Кредитом. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1 %, фіксована.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, Позичальнику здійснюється нарахування Процентів за Зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. Договору, починаючи з першого для користування Кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати Процентів за Зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії Договору за умови сплати Позичальником своєчасно і у повному обсязі Процентів, Комісії та частини суми наданого Кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та Додатку №1 до Договору.

У разі несплати Позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого Графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого Графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого Графіком платежів, подальше нарахування Процентів здійснюється за Стандартною процентною ставкою до закінчення Строку кредитування за цим Договором. Відповідно до п. 4.2.1. Кредитного договору, у разі, якщо погашення Кредиту здійснюється відповідно до погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 4.2.2. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору.

Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість без порушень графіку платежів визначеного п.4.2.2 договору, йому треба було б сплатити проценти за користування кредитом в сумі 12572,32 грн., оскільки з кожним платежем сума загального боргу, на яку нараховуються кожного дня відсотки зменшується.

Однак, із наданих сторонами доказів слідує, що боржником не здійснювались, у відповідності з погодженими умовами, платежці за договором №515689-КС-001 про надання кредиту, чим порушено зобов`язання встановлені договором, що призвело до подорожчання кредиту, оскільки відсоткова ставка нараховувалась за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості.

Загальна сума нарахованих відсотків становить 16900,00 грн., і зазначена сума після закінчення строку дії договору (27 квітня 2025 року) не змінювалася.

Отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до Умов договору.

Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, з огляду на неналежне виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 .

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, а тому він приймається судом як належний та допустимий доказ заборгованості за договором.

Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку, що з огляду на положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину та ненадання суду доказів оспорювання кредитного договору відповідно до ст. 1051 ЦК України свідчить про дійсність договірних відносин, що виникли між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі №759/24061/19зроблено висновок, що презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Виходячи з викладеного, суд не має права зменшувати загальний розмір відсотків річних, який був погоджений та прийнятий сторонами.

Також, аналізуючи умови договору про надання кредиту № 476217-КС-003 від 10.11.2024, Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

За таких обставин, суд вважає, що, підписавши за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору кредитний договір №515689-КС-001 від 10.11.2024, відповідач погодився з визначеними у ньому умовами кредитування, в тому числі і щодо комісії.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК Україниз а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №515689-КС-001 від 10.11.2024 року у розмірі 28900,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 16900,00 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2000,00 грн.

Щодо суми заборгованості по штрафам в розмірі 5000,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 10.11.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ Бізнес Позика» в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по штрафам в розмірі 5000,00 грн. підлягає залишенню без задоволення.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (85%), що становить 2059,04 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, ) заборгованість за договором № 476217-КС-003 від 10.11.2024 року у розмірі 28900,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах в сумі 16900,00 грн., суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2059,04 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя: А.В. Плінська