Ширяївський районний суд Одеської області
02.12.2025 Справа №: 518/1670/25 Провадження № 2/518/584/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 рjre

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тарасенко М.С.,

за участю секретаря Логвенюк О.М.,

розглянув в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області () про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Ширяєве, Ширяївського району Одеської області, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Олександрівка, Ширяївського району Одеської області на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що у 2013 році його батьки переїхали із м. Одеси до смт. Ширяєве на постійне місце проживання. Після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати часто хворіла і стала потребувати постійної сторонньої допомоги, а окрім нього у неї нікого не було, тож у вересні 2014 року позивач переїхав проживати у селище Ширяєве, щоб бути поряд з матір`ю, проживав з нею в одному будинку до дня її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його мати ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку та земельної ділянки.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петрова Ю.М. Однак нотаріусом йому відмовлено у заведенні спадкової справи та рекомендовано у судовому порядку встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, що підтверджується листом приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 28.04.2025 року за №74/01-16.

Від встановлення цього факту залежить виникнення спадкових прав позивача та можливість подальшої реалізації прав на отримання спадщини після смерті матері, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видане Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.11.2021 року.

Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається із:

-житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав їй на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 18.12.2018 року, та зареєстровано у реєстрі за №452. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.12.2018 року, номер запису про право власності - 29543141, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №150264652 від 19.12.2018 року сформованого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М.;

- земельної ділянки розміром 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0088, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належала їй на праві власності, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 18.12.2018 року, та зареєстровано у реєстрі за №453. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.12.2018 року, номер запису про право власності - 29543542, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №150267556 від 19.12.2018 року сформованого приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М.

Із заявою щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петрова Ю.М. Однак нотаріусом відмовлено позивачу у заведенні спадкової справи та рекомендовано у судовому порядку встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, що підтверджується листом приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. від 28.04.2025 року за №74/01-16.

Згідно довідки Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області №500 від 31.03.2025 року мати позивача - ОСОБА_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданою приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Петровим Ю.М. за №80969573 від 28.04.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не заведена, інші спадкоємці з питання оформлення спадщини не зверталися.

Судом також досліджено докази підтвердження факту проживання позивача з матір`ю ОСОБА_2 до дня її смерті: довідка Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області №499 від 31.03.2025 року про те, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав (без реєстрації) син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; письмові пояснення сусідів - ОСОБА_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 .

Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998р. у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

П.23 Постанови Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини, а, згідно п.3,23 цієї ж Постанови №7 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3ст.1268 ЦК України, є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Державна реєстрація за певною поштовою адресою сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за цією адресою реєстрації. Ця ж норма Закону вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

До аналогічних висновків дійшов й Верховний Суд у своїх постановах від 21.10.2020р. (справа №569/15147/17, провадж.№61-39308св18), та від 28.04.2021р. (спр.№204/2707/19, пров.№61-15380св20).

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно вимог ст.3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права вбачається висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті спадкодавця.

За ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем мається на увазі як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання зі спадкодавцем за однією адресою, а ч.3 ст.1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що цілком можуть бути відмінними один від одного.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту для позивача має юридичне значення з метою реалізації ним права на оформлення спадкових прав.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 1258, 1268, 1296-1298 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт. Ширяєве, Ширяївського району Одеської області, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Олександрівка, Ширяївського району Одеської області на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2025 року.

Суддя М.Тарасенко