Справа № 727/8028/25
Провадження № 2/727/2119/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.,

за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.,

учасників справи:

представника відповідача адвоката Саламановича О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»» (далі ПрАТ «СК «ВУСО»») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Ціна позову становить 25361,32 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з 3028,00 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на такі обставини.

09 січня 2025 року в місті Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 та автомобіля «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанов Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 лютого 2025 року у справах № 752/849/25 та № 727/848/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 122-4 КУпАП.

Згідно з умовами договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО»» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 25361,32 грн, що підтверджується страховим актом № 2419141-1 від 28 лютого 2025 року та платіжним дорученням № 13653 від 28 лютого 2025 року.

Виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, ПрАТ «СК «ВУСО»» набуло право зворотної вимоги до винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП.

Посилаючись на вказані обставини позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 11 липня 2025 року судом було відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 25 липня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про здійснення переходу розгляду справи в порядку спрощеного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалами від 29 серпня 2025 року та 17 вересня 2025 року судом було відкладено розгляд справи в судовому засіданні та визнано явку позивача обов`язковою.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через свого представника адвоката Саламановича О.Г. подав відзив на позовну заяву відповідно до якого в задоволені позову просив відмовити.

У поданому відзиві представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Саламанович О.Г. зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, а позовна заява протирічить нормам матеріального права, принципам справедливості та розумності.

Так, представник відповідача вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 в результаті ДТП, яка відбулася 09 січня 2025 року в АДРЕСА_1 за участю відповідача ОСОБА_1 , оскільки протокол технічного огляду КТЗ від 05.02.2025 та ремонтна калькуляція №2419141 від 24.02.2025 складені з порушенням вимог законодавства, так як протокол технічного огляду КТЗ був проведений майже за місяць після вчинення ДТП та без повідомлення відповідача ОСОБА_1 ; ремонтна калькуляція №2419141 від 24.02.2025 не містить інформації щодо її виконавця, відсутня дослідницька частина та фото пошкоджених частин; розрахунок суми страхового відшкодування здійснений без зазначення дати та виконавця.

Посилається на те, що оскільки постанова Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.02.2025 по справі №727/849/25 не містить інформації про проведення судової автотехнічної експертизи, яка б підтверджувала те, що перелічені в протоколі технічного огляду КТЗ від 05.02.2025 пошкодження автомобіля «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 отримані внаслідок ДТП, яка відбулася 09.01.2025 за участю ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв`язок між ними, то наведена постанова суду не має преюдиційного значення для цієї справи.

Також вважає, що наданий позивачем як доказ договір 2419141 про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування, поліс ОСЦПВВНТЗ №219098657 від 26.01.2024, укладений ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 , яким сторони узгодили, що розмір матеріального збитку, завданого потерпілій у зв`язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу становить 25361,32 грн, з урахуванням принципу «pacta non obligant nisi gentes inte quas inita (договори не зобов`язують нікого, крім осіб, які в них беруть участь», не може збільшувати обсяг відповідальності відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, представник відповідача вважає, що повноваження представника позивача, яка підписала позов, діючи на підставі довіреності №ГН-155/2025 від 03.12.2024, виданої головою правління ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» Артюховим А., не є належним документом, на підставі якого особа, що підписала цивільний позов, має право представляти позивача у суді, оскільки представниця не має статусу адвоката.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Саламанович О.Г. підтримав заперечення, наведені у відзиві та просив в задоволенні позову ПрАТ «СК «ВУСО»» до ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що з 28.01.2024 по 27.01.2025 включно водій ОСОБА_1 мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений з ПрАТ «СК «ВУСО»», що підтверджується полісом №219098657 (а.с. 12).

Відповідно до поліса серії ЕР № 219098657, страхуванням забезпечений транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , франшиза становить 3000,00 грн, ліміт за шкоду майну 160000,00 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 320000,00 грн (а.с. 13).

Відповідно до заяви від 30 січня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» з проханням відшкодувати збиток, заподіяний внаслідок ДТП за участю забезпеченого полісом СК «ВУСО» транспортного засобу (а.с. 14-15).

05.02.2025 представником ПрАТ «СК «ВУСО»» за участі ОСОБА_2 складений протокол технічного огляду КТЗ транспортного засобу «BMW 750i» державний номерний знак НОМЕР_1 в якому зазначені назви деталей та опис пошкоджень транспортного засобу (а.с. 16).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2419141 від 24.02.2025, складеної за допомогою системи AUDATEX, вартість ремонту транспортного засобу «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_2 , складає 41642,78 грн з ПДВ (а.с. 18-22).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхувальник ОСОБА_1 , Договір страхування № 219098657; транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , сума страхового відшкодування становить 25361,32 грн (а.с. 23).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.02.2025 у справі 752/849/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за те що останній 09.01.2025 о 13.30 год. в місті Чернівці по вул. Щербанюка 79, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали ушкодження. Від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення із застосуванням зауваження. (а.с. 24-26).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.02.2025 у справі 752/848/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, за те що останній 09.01.2025 о 13.30 год. знаходячись в місті Чернівці по вул. Щербанюка 79, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 27-29).

Відповідно до договору 2419141 про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування поліс ОСЦПВВНТЗ № 219098657 від 26.01.2024, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО»» та ОСОБА_2 , 25.02.2025 сторони узгодили, що розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 у зв`язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу, яке мало місце 09.01.2025 о 13:40:00 за участю забезпеченого Полісом T3 Mitsubishi Outlander днз 96955MО, внаслідок якої Т3 BMW 750і днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 зазнав механічних пошкоджень, що є страховим випадком за вказаним полісом, становить 25361,32 грн (а.с. 30).

Відповідно до договору комісії № 000358 від 08.05.2024, договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5751/24/000358 від 18 травня 2024 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «BMW 750i», державний номер НОМЕР_1 (а.с. 31-35).

Відповідно до посвідчення водія виданого 15.03.2017 ОСОБА_2 має категорію водіння «В» (а.с. 35).

Відповідно до страхового акту №2419141-1 від 28.02.2025 за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219098657 від 26.02.2024 (страхувальник ОСОБА_1 ), ПрАТ «СК «ВУСО»» прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 25361,32 грн (а.с. 36).

Відповідно до платіжної інструкції № 13653 від 28.02.2025 ПрАТ «СК «ВУСО»» було здійснено виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 25361,32 грн (а.с. 37).

З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 979 ЦК України, в редакції до 01.01.2025, яка діяла на момент укладення договору страхування, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.

Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).

Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Згідно зі статтею 980 ЦК України, в редакції до 01.01.2025, яка діяла на момент укладення договору страхування, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Починаючи з 01.01.2025 відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які спрямовані на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX.

Разом з тим, відповідно до абзацу першого пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX, договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.

Відповідно до абзацу шостого пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений між ПрАТ «СК «ВУСО»» та ОСОБА_1 , був укладений 26 січня 2024 року, тобто до введення в дію Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року № 3720-IX. З урахуванням наведеного до правовідносин, які є предметом даного спору, застосовуються положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV в чинні на момент виникнення правовідносин редакції (далі Закон № 1961-IV).

Так, Закон № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з пунктом 1.8. частини 1 статті 1 Закону № 1961-IV страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими Законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що з 28.01.2024 по 27.01.2025 включно водій ОСОБА_1 мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений з ПрАТ «СК «ВУСО»», що підтверджується полісом №219098657.

Відповідно до поліса серії ЕР № 219098657, страхуванням забезпечений транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , франшиза становить 3000,00 грн, ліміт за шкоду майну 160000,00 грн, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 320000,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 09 січня 2025 року мало місце ДТП в результаті якого ОСОБА_1 , знаходячись в м. Чернівцях по вул. Щербанюка, 79, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу в наслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW- 750i» державний номер НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали ушкодження, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідності до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у визначений Законом строк повідомив страхову компанію про страховий випадок.

Відповідно до статті 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Як встановлено судом, із відповідною заявою, яка відповідає вимогам статті 35 Закону № 1961-IV до ПрАТ «СК «ВУСО»» звернулась потерпіла ОСОБА_2 , шляхом подання заяви з проханням відшкодувати збиток, заподіяний внаслідок ДТП за участю забезпеченого полісом СК «ВУСО» транспортного засобу.

Відповідно до статті 34 Закону № 1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Судом встановлено, що 05.02.2025 представником ПрАТ «СК «ВУСО» за участі ОСОБА_2 був складений протокол технічного огляду КТЗ транспортного засобу «BMW-750i» державний номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного протоколу, за допомогою системи AUDATEX, була складена ремонтна калькуляція № 2419141 від 24.02.2025, якою визначена вартість ремонту транспортного засобу «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_2 . Відповідно до наведеної калькуляції вартість відновлювального ремонту, яка включає вартість матеріалів та роботи, складає 41642,78 грн з ПДВ.

Разом з тим, суд зауважує, що Закон № 1961-IV не містить обов`язку повідомляти страхувальника, в даному випадку відповідача по справі ОСОБА_1 , про огляд транспортного засобу для визначення розміру збитків. Такий огляд відбувається за участі працівників страхової компанії та потерпілої особи.

Крім наведеного, суд зауважує, що ОСОБА_1 , як страхувальник який уклав із страховиком ПрАТ «СК «ВУСО»» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, в порушення вимог закону, в тому числі Закону № 1961-IV та Правил дорожнього руху, покинув місце ДТП та не повідомив страхову компанію про страховий випадок.

Натомість, відповідач як учасник ДТП, повинен був залишитись на місці ДТП, дочекатись приїзду працівників Національної поліції та мав обов`язок і можливість бути присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та вказати свої зауваження у випадку незгоди із зазначеними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення пошкодженнями транспортного засобу потерпілої особи, зафіксувати пошкодження транспортного засобу шляхом фотознімків.

Відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З наведеного суд доходить висновку, що погодження суми відшкодування розміру збитків, завданих майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, має відбуватись між страховиком та потерпілою стороною, учать страхувальника при цьому не є необхідною.

Судом встановлено, що відповідно до складеної ремонтної калькуляції № 2419141 від 24.02.2025, ПрАТ «СК «ВУСО»» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування, страхувальник ОСОБА_1 , Договір страхування № 219098657; транспортний засіб «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , та визначило суму страхового відшкодування, яка підлягала виплаті потерпілій особі власниці транспортного засобу «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яка становила 25361,32 грн.

Судом також встановлено, що відповідно до договору 2419141 про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування поліс ОСЦПВВНТЗ № 219098657 від 26.01.2024, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО»» та ОСОБА_2 , 25.02.2025 сторони узгодили, що розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 у зв`язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу, яке мало місце 09.01.2025 о 13:40:00 за участю забезпеченого Полісом T3 Mitsubishi Outlander днз 96955MО, внаслідок якої Т3 BMW 750і днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 зазнав механічних пошкоджень, що є страховим випадком за вказаним полісом, становить 25361,32 грн.

Вказані кошти були сплачені ПрАТ «СК «ВУСО»» ОСОБА_2 відповідно до платіжної інструкції № 13653 від 28.02.2025.

З огляду на наведене заперечення відповідача щодо позовних вимог щодо того, що огляд належного ОСОБА_2 транспортного засобу проводився без його участі, з ним не була узгоджена сума відшкодування розміру збитків, завданих майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, те, що постанова Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.02.2025 по справі №727/849/25 не містить інформації про проведення судової автотехнічної експертизи, яка б підтверджувала те, що перелічені в протоколі технічного огляду КТЗ від 05.02.2025 пошкодження автомобіля «BMW-750i» державний номер НОМЕР_1 отримані внаслідок ДТП, яка відбулася 09.01.2025 за участю ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв`язок між ними, спростовуються наведеною вище позицію суду.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно з частиною 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Судом встановлено, що відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.02.2025 у справі 752/848/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Отже, факт самовільного залишення ОСОБА_1 місця ДТП встановлений під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене ПрАТ «СК «ВУСО»» набуло право регресного позову до ОСОБА_1 .

Щодо посилання відповідача на те, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, то суд зауважує таке.

Так, як вже було зазначено вище, відповідно до статті 34 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Разом з тим, Закон № 1961-IV не містить вимоги про те, що для визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинен бути обов`язково складений звіт (акт) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» в редакції станом на дату укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, визначено, що цей Закон визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до п.1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, в редакції станом на дату укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, визначено, що вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

З наведеного суд доходить висновку, що дотримання процедури проведення оцінки матеріального збитку та складання відповідного звіту є обов`язковим тільки під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Разом з тим, в даній справі проведення експертного дослідження не є обов`язковим в силу вимог Закону № 1961-IV.

Щодо заперечень відповідача з приводу того, що повноваження представника позивача, яка підписала позов, діючи на підставі довіреності №ГН-155/2025 від 03.12.2024, виданої головою правління ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО»» Артюховим А., не є належним документом, на підставі якого особа, що підписала цивільний позов, має право представляти позивача у суді, оскільки представниця не має статусу адвоката, то суд зауважує таке.

Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частиною 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами - довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з частиною 3 статті 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Так, ухвалою про відкриття провадження у справі від 11 липня 2025 року суд вирішив проводити розгляд справи в спрощеному провадженні з урахуванням того, що дана справа є малозначною.

З огляду на наведене, повноваження представника позивача ПрАТ «СК «ВУСО»» можуть бути підтверджені довіреністю від імені юридичної особи, виданої за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Разом з тим даний представник не повинен мати обов`язковий статус адвоката.

Так, повноваження представника ПрАТ «СК «ВУСО»» Маланок Альони Ігорівни підтвердженні довіреністю від імені юридичної особи, виданої 03 грудня 2024 року за № ГН-155/2025, підписаної Головою Правління Андрієм АРТЮХОВИМ.

Відповідно до вказаної довіреності Маланок А.І. має право представляти інтереси ПрАТ «СК «ВУСО»» в державних і місцевих органах влади, в усіх судах усіх інстанцій, в органах прокуратури, органах міністерства внутрішніх справ, інших правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби України, в підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, а також перед фізичними особами.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позов від ПрАТ «СК «ВУСО»» підписаний та поданий уповноваженою особою.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу у межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що стороною позивача доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» виплачене страхове відшкодування в розмірі 25361,32 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 268, 273, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» виплачене страхове відшкодування в розмірі 25361,32 грн (двадцять п`ять тисяч триста шістдесят одна грн 32 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»», юридична адреса: м. Київ, вул. Казимира Малевчиа буд. 31, адреса для листування: м. Київ вул. Голосіївська, буд. 17, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Дата складання повного судового рішення 01 грудня 2025 року.

Суддя Дубець О.С.