Провадження № 2/727/2922/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі:

головуючого судді - Слободян Г.М.

секретар судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чернівці цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент Банк» (місце знаходження м. Дніпро, вул. Батумська, 11; ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, - ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.09.2022 року у сумі 69 692,55 грн., судових витрат у рахунок відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 200,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.

14.11.2025 року представник позивача АТ «Акцент Банк», Ушакевич М.П., скерував до суду заяву про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору та стягнення правничої допомоги. В обґрунтування заяви вказує на те, що після порушення провадження у справі, 28.10.2025 року між ОСОБА_1 та АТ «Акцент-Банк» було досягнуто згоду на проведення реструктуризації заборгованості. Зазначає, що домовленість про добровільне погашення заборгованості відповідачем усунула предмет спору між ними. А тому, просить провадження у цивільній справі №727/12363/25 за позовною заявою АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 69 692,55 грн. закрити. Разом з цим, просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 700,00 грн., мотивуючи це тим, що оскільки відповідач добровільно погодився погашати борг перед позивачем вже після пред`явлення позову, це не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкоюу судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Так, згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, відсутній предмет спору.

Предметом позову у даній цивільній справі є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Акцент-Банк» кредитної заборгованості у розмірі розмірі 69 692,55 грн.

Як вбчається із заяви представника позивача, після порушення провадження у справі, 28.10.2025 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем АТ «Акцент-Банк» було досягнуто згоди на проведення реструктуризації заборгованості, у з`язку з чим представник звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а в свою чергу відсутність предмета судового розгляду тягне за собою закриття провадження у справі, тобто за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку жодної із сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, маються підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1ст. 255 ЦПК України. (Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1) неправомірність виникнення процесу, 2) неможливість його подальшого продовження, 3) недоцільність його продовження. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зважає на наступне.

Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС» укладено Договір №22012025 про надання правової допомоги від 08.04.2025 року.

Відповідно до Акту, вартість наданих послуг із правової допомоги складає 20 200,00 грн., в котрий відповідно включено правову допомогу до позичальника ОСОБА_1 .

Крім того, 08.04.2025 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та АО «ПРАВОВИЙ КУРС» укладено Додаткову угоду №1 до Договору №22012025 про надання правової допомоги від 08.04.2025 року, відповідно п.1 якої, Сторони погодили, що винагорода Об`єднанню підлягає сплаті Клієнтом після фактичного надходження коштів на рахунки Клієнта, що сплачена Відповідачем/Боржником/третіми особами від імені Відповідача/Боржника або стягнуті з Відповідача/Боржника у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Так, згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №19/64/2012/5003 постанова від 31 січня 2019 року, у якості доказів у більшості випадків достатньо надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про оплату клієнтом цих доручень.

Представником позивача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу надано: договір №22012025 про надання правової допомоги від 08.04.2025 року; додаткову угоду №1 до Договору №22012025 про надання правової допомоги від 08.04.2025 року та акт приймання-передачі наданих послуг.

Однак, представник позивача АТ «Акцент Банк», Ушакевич М.П., до заяви не долучила інших доказів на підтвердження понесених витрат, які б дали підстави визначити їх розмір у відповідності із договірних відносин, які були досягнуті між заявником та його представником.

Враховуючи такі обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу на підставі частини восьмої статті 141 ЦПК України, оскільки відсутні належні докази понесення таких витрат.

За таких обставин, суд вважає, що заява представника позивача АТ «Акцент Банк», Ушакевич М.П., у частині закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору є обґрунтованою та підлягає до задоволення, разом з цим, у частині що стосується стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.255, ст.260, ст.353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представник позивача АТ «Акцент Банк», Ушакевич М.П., про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору та стягнення правничої допомоги задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» (місце знаходження м. Дніпро, вул. Батумська, 11; ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.09.2022 року у сумі 69 692,55 грн., закрити у зв?язку з відсутністю предмета спору.

В решта частині вимог, а саме про стягнення витрат на правовоу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 19.11.2025 року.

Суддя Слободян Г.М.