Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 6/711/277/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Кошубінської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко Сергій Олександрович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2025 року по справі № 711/10124/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

24.11.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко С.О., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просила визнати судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 по справі № 711/10124/25 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивувала тим, що на даний час змінилися обставини, ОСОБА_5 фактично утримує дітей добровільно, у зв`язку з чим необхідність у примусовому виконанні наказу відпала.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Від заявниці ОСОБА_1 та її представника адвоката Петренка С.О. надійшли заява про проведення розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 1 частини 2, частини 3 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок вирішення справ у наказаному провадженні визначено в Розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до частини 1, 2 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до статті 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Судом встановлено, що 28.10.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв адвокат Драченко В.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку наказного провадження із заявою, в якій просила видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі поданої заяви 29.10.2025 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Заявниця ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_5 на даний час утримує дітей добровільно, у зв`язку з чим необхідність у примусовому стягненні аліментів відпала.

Суд звертає увагу, що метою видачі судового наказу про стягнення аліментів є забезпечення виконання обов`язку батьків по утриманню дитини, в тому числі через примусове стягнення.

Добровільне виконання ОСОБА_5 свого батьківського обов`язку по утриманню дітей, виключає необхідність проведення виконавчих дій за судовим наказом.

Таким чином, у даному випадку продовження стягнення аліментів у примусовому порядку на підставі судового наказу не відповідає принципам законності та справедливості, оскільки зобов`язання фактично виконується боржником добровільно.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання судового наказу в частині стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко Сергій Олександрович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2025 року по справі № 711/10124/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2025 по справі № 711/10124/25 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.10.2025 і до досягнення дітьми повноліття

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова