РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №559/3646/25

Провадження №2/568/619/25

02 грудня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар Саган В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадженні матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В обґрунтування позову зазначає, що син проживає з нею, відповідач не приймає участь в вихованні та матеріальному забезпеченні сина. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в сумі 5000 грн. щомісяця.

Ухвалою Радивилівського районного суду від 14.10.2025 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.2022 року, виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 01.12.2025 р. ОСОБА_3 зареєстрований та проживає з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню їх сина.

Позивачкою не обґрунтовано жодними належними доказами розмір аліментів в сумі 5000 грн. на дитину. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 5000 грн. щомісячно.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів наявності у нього інших утриманців, окрім його неповнолітнього сина, а також відомостей про його стан здоров`я та матеріальне становище.

Враховуючи те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в сумі 2000 грн.

Такий розмір аліментів, на думку суду буде відповідати засадам розумності і справедливості та буде співмірним потребам дітей, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач звернувся в суд з даним позовом 28.08.2025 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх.. №12011/25 від 28.08.2025 р.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись 12, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28.08.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )

Повний текст рішення виготовлений 02.12.2025 р.

Суддя А.О. Сільман