Справа № 397/1642/25
н/п : 2-н/397/236/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

01.12.2025 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І., перевіривши матеріали цивільної справи №397/1642/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь неї аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини та доданими документами, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Тобто, обставиною, яка підлягає встановленню судом при видачі судового наказу є обставина спільного проживання дитини, на утримання якої пропонується стягнути аліменти, разом з матір`ю, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.06.2023 р. по справі № 645/5876/20.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Спір про право являє собою суперечність, зовнішній вияв неспівпадіння в правових переконаннях сторін щодо існуючих прав та обов`язків або з приводу наявності (відсутності) правовідносин чи їх змісту та викликана цим неспівпадінням протилежна їх поведінка.

Під безспірністю вимог слід розуміти наявність достатніх та належних доказів високого ступеню достовірності, що визначають обґрунтованість вимог стягувача та малоймовірність захисту боржника.

Згідно з п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником долучено довідку ТОВ «Управляюча компанія «Господарник» №132 від 10.11.2025, згідно якої ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , склад її сім`ї слідуючий: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає без реєстрації).

Таким чином, всупереч приписам п.5 ч.2 ст. 163, п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, з доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 враховуючи положення ч.5 ст.183 СК України.

Отже, при розгляді цього питання у наказному провадженні, з урахуванням доданих до заяви про видачу судового наказу документів, суд фактично позбавлений можливості встановити всі обставини та підстави для правильного та об`єктивного розгляду, а тому із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права вимоги аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відтак, в даному випадку заявником до заяви про видачу судового наказу не додано належні документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, суд звертає увагу, що у вказаній довідці не правильно зазначена дата народження дитини ОСОБА_3 .

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 160-162, п.1 ч.1 ст.165, ст.166, 260-261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя: Н.І. Гайдар