Справа № 301/2108/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мешко В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт на її ім`я, посвідчений секретарем Імстичівської сільської ради 20 листопада 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №165.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме:

-на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

-на право на земельну частку (пай) розміром 0,96га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі КСГП «Прогрес» с. Імстичово, посвідчений сертифікатом серії ЗК №0058664, виданим на підставі рішення голови Іршавської районної державної адміністрації від 04.081997 р. за №267, та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №363 від 07.08.1997р.

Відповідно до заповіту єдиним спадкоємцем спадкового майна є позивач ОСОБА_1 . Батько позивача - ОСОБА_4 , син спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2022р.

На день смерті бабусі в спадковому будинку АДРЕСА_1 , фактично проживали: позивач ОСОБА_1 , мати позивача ОСОБА_2 та батько, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується довідкою Білківської сільської ради №646 від 30.07.2025.

До дня смерті, спадкодавець ОСОБА_3 являлася забудовником та головою домогосподарства даного житлового будинку, що стверджується Випискою з Погосподарської книги Білківської сільської ради №645 від 30.07.2025р. Після її смерті, з`ясувалось, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок не був виготовлений. В реєстраційній службі відсутні підстави для первісної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_3 , оскільки така буде суперечити ст. 346 ЦК України (припинення права власності внаслідок смерті власника).

Також відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0058664 що є перешкодою в оформленні в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На сьогоднішній день факт оспорювання права власності на майно з боку інших осіб відсутні, однак, згідно тверджень позивача, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів заважає їй володіти, користуватися, розпоряджатися прийнятими нею у спадщину майном на власний розсуд. Відтак в порядку ст.392 ЦК України, змушена звернутися з даним позовом до суду.

Також, позивач стверджує, що вона фактично прийняла спадщину, не відмовилась від неї у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, її право на власність щодо цього майна ніхто не оспорював та не оспорює на сьогоднішній день.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, натомість її представник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила вимоги викладені в такій задовольнити, а справу розглянути без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Натомість, від останньої до суду надійшла заява, в якій така просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечила проти задоволення позову.(а.с. 28)

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 , всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_1 , спадкодавець - ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт на її ім`я, посвідчений секретарем Імстичівської сільської ради 20 листопада 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №165.(а.с. 7)

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме:

-на житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15);

-на право на земельну частку (пай) розміром 0,96га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі КСГП «Прогрес» с. Імстичово, посвідчений сертифікатом серії ЗК №0058664, виданим на підставі рішення голови Іршавської районної державної адміністрації від 04.081997 р. за №267, та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №363 від 07.08.1997р.(а.с. 16)

Відповідно до заповіту єдиним спадкоємцем спадкового майна є позивач ОСОБА_1 (а.с. 8-9). Батько позивача - ОСОБА_4 , син спадкодавця, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2022р.

На день смерті бабусі в спадковому будинку АДРЕСА_1 , фактично проживали: позивач ОСОБА_1 , мати позивача ОСОБА_2 та батько, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується довідкою Білківської сільської ради №646 від 30.07.2025.(а.с. 17)

До дня смерті, спадкодавець ОСОБА_3 являлася забудовником та головою домогосподарства даного житлового будинку, що стверджується Випискою з Погосподарської книги Білківської сільської ради №645 від 30.07.2025р. Після її смерті, з`ясувалось, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок не був виготовлений. В реєстраційній службі відсутні підстави для первісної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за ОСОБА_3 , оскільки така буде суперечити ст. 346 ЦК України (припинення права власності внаслідок смерті власника).

Також відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0058664 що є перешкодою в оформленні в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд бере до уваги те, що відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги було визнано, не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивача.

Зважаючи на те, що надані позивачем докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , власником спадкового майна, що складається з:

- житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому;

-права на земельну частку (пай) розміром 0,96га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі КСГП «Прогрес» с.Імстичово, посвідчений сертифікатом серії ЗК №0058664, виданим на підставі рішення голови Іршавської районної державної адміністрації від 04.08.1997 р. за №267, та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №363 від 07.08.1997р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2025

Суддя: І. А. Даруда