ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1765/24 Номер провадження 22-ц/814/3478/25Головуючий у 1-й інстанції Цімбота Л. Г. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Чемерис А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року, ухвалене суддею Цімботою Л.Г.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Перша Лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати за нею, у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а також на 1/3 частину автомобіля ВАЗ 21112, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а також на 1/3 частину автомобіля ВАЗ 21112, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а також на 1/3 частину автомобіля ВАЗ 21112, 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 . У визначені законодавством строки вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа заведена 19.07.2023 за №102/2023, заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався.

Також із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, звернулись дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 04 червня 1996 року належало домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Окрім того, до складу спадкового майна сходить належний спадкодавцю автомобіль ВАЗ 21112, 2007 року випуску.

Зазначає, що оригінали правовстановчих документів на вказане майно знаходяться у ОСОБА_2 , яка не надає їх для оформлення спадщини.

У зв`язку з цим державний нотаріус постановою про від 08 серпня 2024 р. відмовила позивачу в оформленні спадщини за законом, в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами, що розташований по АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21112.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Перша Лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом відмовлено у зв?язку з його недоведеністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано доказів які б підтверджували факт родинних відносин між позивачкою та померлим ОСОБА_4 , а саме зміну прізвища матері померлого " ОСОБА_5 " на прізвище " ОСОБА_6 ".Окрім того, позивачкою до позовної заяви не додано оригіналів правовстановчих документів на житловий будинок та на транспортний засіб, клопотань про їх витребування не заявлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно поставив під сумнів факт перебування позивача у родинних відносинах зі спадкодавцем ОСОБА_4 , оскільки даних факт був перевірений нотаріусом під час відкриття спадкової справи, до якої долучені відповідні підтверджуючі документи.

Окрім того, суд посилаючись на не надання ОСОБА_1 оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, не звернув увагу на неможливість їх долучення позивачем до матеріалів справи з огляду на те, що вони знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , яка відмовляється надати їх позивачу та чинить перешкоди у наданні доступу спеціалістів ТОВ «Експертне бюро «Рідний Дім» для складання технічної документації та визначення вартості домоволодіння.

Також, суд першої інстанції під час ухвалення рішення не врахував часткове визнання відповідачем ОСОБА_2 та повне визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог, а тому безпідставно відмовив у їх задоволенні.

Від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 приймали участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Від відповідача ОСОБА_2 та в.о. завідувача Першої Лохвицької державної нотаріальної контори Лідії Карбан до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 (а.с. 7).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , вбачається, що його батьком записаний ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 (а.с. 9).

З свідоцтва про шлюб вбачається, що 11.12.1986 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 118, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини " ОСОБА_6 " (а.с. 8).

Згідно довідки Лохвицької міської ради від 04.07.2023, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 за даною адресою також була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 (а.с. 10).

З довідки КП "Лубенське МБТІ" від 01.07.2024 № 1288 встановлено, що станом на 31.12.2012 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в КП "Лубенське МБТІ" в книзі № 3 реєстровий № 609 за ОСОБА_4 згідно Договору дарування посвідченого державним нотаріусом Лохвицької державної нотаріальної контори 04.06.1996 року за реєстровим № 881 (а.с. 11).

Згідно листа Територіального сервісного центру № 5345 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумських областях (філія ГСЦ МВС) транспортний засіб ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2021 № 5345/2021/2725758, укладеного в ТСЦ № 5345 РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області (а.с. 77).

Державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2024 № 428/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з допоміжними господарськими прибудовами в АДРЕСА_1 та на автомобіль ВАЗ 21112, 2007 р.в., у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та на автомобіль. Зі слів ОСОБА_1 оригінали документів на житловий будинок та на транспортний засіб знаходяться у дружини спадкодавця ОСОБА_2 , яка не надає їх іншим спадкоємцям для оформлення спадкового майна (а.с. 5).

Згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" від 17.12.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , станом на 17.12.2024 має заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" в сумі 18151,66 грн. (а.с. 85).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення, з огляду на те, що позивачем не надано підтверджуючих доказів перебування позивача у родинних відносинах зі спадкодавцем ОСОБА_4 . Окрім того, позивачкою до матеріалів справи не додано оригіналів документів на житловий будинок та транспортний засіб, та не заявлено клопотання про їх витребування, що позбавило суд можливість встановити достеменно фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, в т.ч. даних належності померлому відповідного будинковолодіння та транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Разом із тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку (постанова Верховного Суду від 21 травня 2025 року у справі № 334/6336/22 (провадження № 61-5290св24)).

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач у визначений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , яка не надала їх позивачу для оформлення спадкових прав.

Разом з тим, позивачем в порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження вказаних обставин не надано доказів її звернення до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про надання правовстановлюючих документів на спадкове майно та відповідної відмови останньої.

Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі № 129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно, цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 03 січня 2025 року у справі № 754/7860/22 (провадження № 61-13339св24).

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 84 ЦПК України учасник справи у разі саме неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, позивачка послалася на неможливість оформлення спадщини через відсутність у неї оригіналів правовстановчих документів на будинок та транспортний засіб. Проте жодних клопотань щодо їх витребування у відповідача вона не заявляла.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що інтереси позивача ОСОБА_1 представляв професійний адвокат, який на власний розсуд розпорядився наданими правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Проте, позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про зобов`язання відповідача передати правовстановлюючі документи для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, або щодо визнання за нею права власності на належну їй частину спадкового майна, витребувавши відповідні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що позивачем ОСОБА_1 не надано до суду доказів зміни її прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Витребувані судом матеріали спадкової справи також не містять відповідних доказів її родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги щодо залишення без реагування клопотання позивача про призначення експертизи для визначення вартості спадкового майна не можу слугувати підставою для скасування судового рішення, оскільки підставою для визнання права власності на спадкове майно є доведення факту його належності спадкодавцю, а не визначення його вартості.

Посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції факту частково визнання позову відповідачем ОСОБА_2 та повного визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_3 не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки вирішуючи спір по суті суду слід дослідити матеріали справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходячи виключно із факту визнання позову відповідачем, такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв?язку з їх недоведеністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук