Номер провадження: 22-ц/813/1445/25
Справа № 522/1687/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

відповідача Національного університету «Одеська політехніка», представника відповідача Ковальової К.М.,

від позивача ОСОБА_1 не з`явились,

переглянувши справу №522/1687/22 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська політехніка» про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації невикористаної відпустки, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою Національного університету «Одеська політехніка» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року у складі судді Чернявської Л.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 24 січня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що перебував у трудових відносинах з НУ «Одеська політехніка» з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2020 року. Наказом №443-к від 30 червня 2020 року звільнений за власним бажанням з посади робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків 3 розряду. При звільненні допущено ряд порушень, а саме: трудову книжку фактично видано у грудні 2021 року; з наказом про звільнення ознайомили у грудні 2021 року; не виплатили вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку; не отримав компенсацію за роботу із шкідливими речовинами, небезпечну роботу (спеціальний одяг та взуття для роботи придбавав на власний рахунок). Через несвоєчасне надання трудової книжки не міг отримувати субсидію на житлово-комунальні послуги за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 після збільшення 08 лютого 2022 року вимог остаточно просив стягнути з відповідача НУ «Одеська політехніка»:

заробітну плату за період з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року в сумі 9446,00 грн., з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року в сумі 20000,00 грн., з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року в сумі 66000,00 грн., з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року в сумі 6500,00 грн., а всього в загальній сумі 101946,00 грн.;

компенсацію відпустки та вихідну допомогу в сумі 18892,00 грн.;

компенсацію витрат на спеціальний одяг та взуття в сумі 8500,00 грн.;

моральну шкоду 2000000,00 грн. (т.1 а.с.1-2, 13).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2022 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.8-9).

Відповідач НУ «Одеська політехніка» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що ОСОБА_1 звільнено наказом від 30 червня 2020 року №443-к за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України на підставі поданої особисто ним заяви про звільнення. При звільненні нарахована заробітна плата за червень місяць 2020 року в сумі 4723,00 грн., компенсація за 18 календарних днів невикористаної відпустки в сумі 2845,44 грн. та після утримання обов`язкових платежів та зборів грошові кошти перераховано на рахунок банківської картки з виплати заробітної плати, що підтверджується довідкою бухгалтерії університету від 11 липня 2022 року №781/10-05 та зведеними відомостями суми для зарахування на спеціальні карткові рахунки. Щодо виплати вихідної допомоги, то при звільненні працівника за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України вихідна допомога не передбачена (ст.44 КЗпП України).

Компенсація за спецодяг та взуття здійснюється на підставі надання працівником відповідної заяви та товарно-касового чеку. Надалі такий спецодяг та взуття є власністю роботодавця та має бути облікований в Особистій картці обліку спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, встановленої форми; у разі звільнення з роботи працівники повинні повернути облікований спецодяг та взуття роботодавцю. ОСОБА_1 про придбання за власні кошти спецодягу та взуття не повідомив свого безпосереднього керівника підрозділу начальника експлуатаційно-технічного відділу, не надав документального підтвердження покупки одягу та взуття (касові чеки на суму 8500,00 грн.) та не представив цей спецодяг та взуття для обліку в Особовій картці. Щодо несвоєчасної видачі трудової книжки при звільнені. Позивач звільнився з роботи за власним бажанням на підставі поданої ним заяви, тому трудову книжку повинен був забрати у день звільнення, про що був проінформований, проте не прибув до відділу кадрів для отримання трудової книжки. Позивач за трудовою книжкою з`явився лише 04 листопада 2021 року та отримав таку під підпис. На отримання субсидії за спожиті житлово-комунальні послуги трудова книжка не впливає. Порушення трудових прав позивача відповідачем не допущено (т.1 а.с.22-25, 95-97).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2022 року позов залишено без розгляду (т.1 а.с.101).

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2022 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.142-144).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси справу прийнято до провадження (т.1 а.с.153).

Позивачем ОСОБА_1 підтримано позов.

Відповідачем НУ «Одеська політехніка» підтримано позицію про невизнання позову (т.1 а.с.156-159, т.2 а.с.1-7).).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 червня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.202).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року справу прийнято до провадження іншим суддею (т.1 а.с.222).

Ухвалою Приморського районного суду від 24 серпня 2023 року прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимог (заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди), що була подана 08 лютого 2022 року; закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.229).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 року за клопотанням відповідача викликано для допиту в якості свідка ОСОБА_2 начальника експлуатаційно-технічного відділу університету (т.1 а.с.230).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі в справі в якості третьої особи Головного управління Держпраці в Одеській області (т.1 а.с.231).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2024 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 (т.2 а.с.76).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 січня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи залишено без розгляду (т.2 а.с.77).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року позов задоволено частково; стягнуто з НУ «Одеська політехніка» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 червня 2020 року по 04 листопада 2021 року включно в розмірі 80291,00 грн.; в іншій частині вимог відмовлено (т.2 а.с.105-107).

Висновок суду мотивовано тим, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки за період з 30 червня 2020 року по 04 листопада 2021 року (дата отримання трудової книжки) в сумі 80291,00 грн.; відмову в іншій частині вимог мотивовано недоведеністю вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НУ «Одеська політехніка» на рішення суду.

В апеляційній скарзі НУ «Одеська політехніка» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення вимог і ухвалити нове рішення про зменшення суми середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки на строк з 30 червня 2020 року по 10 червня 2021 року у відповідному розмірі (т.2 а.с.120-126).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Позивач подав заяву про звільнення за власним бажанням; наказом від 30 червня 2020 року №443-к ОСОБА_1 звільнений 30 червня 2020 року по статті 38 КЗпП України з проведенням розрахунку при звільненні шляхом зарахування на банківську карту належних при звільненні сум. У день звільнення позивач на роботі присутнім не був, жодних перешкод для отримання трудової книжки у день звільнення та потому не було, оскільки звільнення відбулося за власним бажанням працівника та не оскаржувалось як таке сторонами трудового договору. Про необхідність отримання після звільнення трудової книжки позивач був проінформований роботодавцем, так як у день звільнення на роботі не був, що унеможливило видачу під підпис трудової книжки у день звільнення, проте ОСОБА_1 за трудовою книжкою з`явився лише у листопаді 2021 року. Вина НУ «Одеська політехніка» у видачі ОСОБА_1 трудової книжки 04 листопада 2021 року відсутня, що виключає відповідальність роботодавця за затримку видачі трудової книжки звільненому працівнику. Доказів того, що відсутність у ОСОБА_1 паперової трудової книжки вплинула на його можливість працевлаштуватися після 30 червня 2020 року, не надано. Трудова книжка на пільги з оплати житлово-комунальних послуг чи субсидії не впливає.

Також, звернуто увагу на Закон України «Паро внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05 лютого 2021 року №1217-ІХ, яким передбачено здійснення обліку трудової діяльності працівника в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» (облік трудової діяльності здійснюється в електронній формі; паперова трудова книжка зберігається у працівника; записи про прийняття на роботу, переведення, звільнення, про заохочення та нагороди у паперову трудову книжку власник або уповноважений ним орган зобов`язаний внести лише на вимогу працівника).

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30 червня 2020 року по 04 листопада 2021 року включно в розмірі 80291,00 грн. та ухвалення в цій частині вимог нового рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пенсії по інвалідності (2 група, загальне захворювання) перебуває з 06 лютого 2019 року довічно (т.1 а.с.14).

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з НУ «Одеська політехніка» з 01 жовтня 2019 року (наказ від 30 вересня 2019 року №789-к) по 30 червня 2020 року (наказ від 30 червня 2020 року №443-к), працював на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків 3 розряду експлуатаційно-технічного відділу (т.1 а.с.26-31)..

ОСОБА_1 звільнений з роботи з посади робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків 3 розряду експлуатаційно-технічного відділу 30 червня 2020 року згідно наказу НУ «Одеська політехніка» від 30 червня 2020 року №443-к за власним бажанням по статті 38 КЗпП України з виплатою компенсації за 18 днів невикористаної щорічної відпустки (підстава звільнення: заява ОСОБА_1 від 30 червня 2020 року про звільнення за власним бажанням, погоджена керівником експлуатаційно-технічного відділу та ректором НУ «Одеська політехніка») (т.1 а.с.30, 31).

ОСОБА_1 проведено нарахування у червні заробітної плати в сумі 4723,00 грн.; після утримання обов`язкових податків та зборів на особовий рахунок ОСОБА_1 перерахована його заробітна плата (1126,00 грн. 17 червня 2020 року, 563,00 грн. 30 червня 2020 року, 2065,00 грн. 03 липня 2020 року, всього 3754,79 грн.). На підставі наказу від 30 червня 2020 року №443-к про звільнення ОСОБА_1 нарахована 02 липня 2020 року компенсація за невикористану відпустку за 18 календарних днів в сумі 2845,44 грн.; після утримання обов`язкових податків та зборів на особовий рахунок ОСОБА_1 перерахована 17 липня 2020 року компенсація за невикористану відпустку в сумі 2290,57 грн. Дані обставини підтверджено Довідкою НУ «Одеська політехніка від 11 липня 2022 року №781/10-05 та Зведеними відомостями за червень-липень 2020 року сум для зарахування на спеціальні карткові рахунки (т.1 а.с.36-40, 166-170).

ОСОБА_1 у день звільнення 30 червня 2020 року в НУ «Одеська політехніка» не був, трудову книжку у відділі кадрів не забрав, заяву про надіслання трудової книжки поштою чи іншими засобами зв`язку не подав.

Згідно Акту НУ «Одеська політехніка» заяву ОСОБА_1 про звільнення з 30 червня 2020 року, що була підписана ректором університету, передав до відділу кадрів керівник експлуатаційно-технічного відділу ОСОБА_2 , через якого було передано ОСОБА_1 запрошення з`явилися до відділу кадрів 30 червня 2020 року до 17:00 години за отриманням трудової книжки у зв`язку із звільненням 30 червня 2020 року за власним бажанням по статті 38 КЗпП України (т.1 а.с.32, 33, 69, 174-175).

ОСОБА_1 30 червня 2020 року до відділу кадрів НУ «Одеська політехніка» за отриманням трудової книжки не з`явився.

НУ «Одеська політехніка»» направив 30 червня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 лист-повідомлення про звільнення згідно наказу від 30 червня 2020 року №443-к за власним бажанням по статті 38 КЗпП України з виплатою компенсації за 18 календарних днів невикористаної щорічної відпустки та про необхідність прибуття до відділу кадрів (кабінет №308) для отримання трудової книжки або надання письмової згоди на ім`я ректора для можливості пересилання трудової книжки поштою з доставкою за адресою його перебування (т.1 а.с.67, 68)

ОСОБА_1 за отриманням трудової книжки до відділу кадрів НУ «Одеська політехніка» з`явився 04 листопада 2021 року, трудову книжку отримав під підпис, про що у Книзі реєстрації трудових книжок наявна відмітка про отримання трудової книжки 04 листопада 2021 року та підпис отримувача (т.1 а.с.34-35).

За положеннями частини 1 статті 47 КЗпП України (в редакції, чинній на дату звільнення) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно частини 5 статті 235 КЗпП України (в редакції, чинній на дату звільнення) у разі затримки видані трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

На час припинення трудових відносин ОСОБА_1 з НУ «Одеська політехніка» порядок ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, облік, регулювалися Кодексом законів про працю України, постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.

Пунктом 4.2 вказаної Інструкції було визначено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то роботодавець у цей день надсилає працівникові поштове повідомлення із вказівкою про необхідність з`явитися для отримання трудової книжки на підприємстві, в установі, організації. Надсилати трудову книжку звільненому працівнику роботодавець мав право винятково з письмового дозволу працівника. Якщо письмової згоди на пересилання трудової книжки поштою роботодавець не отримав, то слід було керуватися пунктом 6.2 Інструкції, відповідно до якого трудові книжки та їхні дублікати, що не були одержані працівниками під час звільнення, підлягали зберіганню протягом двох років у відділі кадрів підприємства, установи, організації окремо від інших трудових книжок працівників, які перебувають на роботі. Після цього строку не затребувані трудові книжки (їх дублікати) підлягали зберіганню в архіві підприємства, установи, організації протягом 50 років, а після закінчення зазначеного строку їх можна було знищити в установленому порядку.

З огляду на чинне законодавство та судову практику у застосуванні частини 5 статті 235 КЗпП України середній заробіток у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки виплачується працівникові, якщо така затримка призвела до вимушеного прогулу працівника, тобто затримка видачі трудової книжки перешкоджала його працевлаштуванню.

Для застосування частини 5 статті 235 КЗпП України необхідна наявність таких умов: 1)затримка у видачі трудової книжки; 2)вина власника або уповноваженого ним органу у затримці видачі трудової книжки; 3)вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

Трудовий договір розірвано за ініціативою працівника ОСОБА_1 по статті 38 КЗпП України (за власним бажанням).

У день звільнення 30 червня 2020 року ОСОБА_1 був відсутній на роботі, за трудовою книжкою у день звільнення до відділу кадрів не з`явився, письмового дозволу на пересилання трудової книжки поштою роботодавцю не надав.

НУ «Одеська політехніка»» направив 30 червня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 лист-повідомлення про звільнення згідно наказу від 30 червня 2020 року №443-к за власним бажанням по статті 38 КЗпП України з виплатою компенсації за 18 календарних днів невикористаної щорічної відпустки та про необхідність прибуття до відділу кадрів (кабінет №308) для отримання трудової книжки або надання письмової згоди на ім`я ректора для можливості пересилання трудової книжки поштою з доставкою за адресою його перебування.

ОСОБА_1 отримав трудову книжку особисто під підпис ІНФОРМАЦІЯ_2 . Не прибуття до відділу кадрів для отримання трудової книжки у період з 30 червня 2020 року по 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 не обґрунтував.

Доказів того, що НУ «Одеська політехніка» умисно утримувало трудову книжку звільненого за власним бажанням працівника та не видавала таку ОСОБА_1 як працівнику при його з`явленні до відділу кадрів, не надано.

ОСОБА_1 вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки не обґрунтовує неможливістю працевлаштування. Відповідно, не надає доказів того, що не зміг реалізувати своє право через те, що трудова книжка перебувала до 04 листопада 2021 року у відділі кадрів за попереднім місцем роботи.

ОСОБА_1 вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки обґрунтовує неможливістю отримання субсидії та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, що не має ніякого відношення до застосування частини 5 статті 235 КЗпП України.

Отже, у справі, що переглядається, має місце затримка видачі трудової книжки з 30 червня 2020 року по 04 листопада 2021 року, поряд з цим відсутня вина НУ «Одеська політехніка» у затримці видачі трудової книжки ОСОБА_1 та відсутній як такий вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки, що у сукупності не складає умов для застосування частини 5 статті 235 КЗпП України.

Правові підстави для застосування частини 5 статті 235 КЗпП України та стягнення з відповідача як роботодавця на користь позивач як звільненого працівника середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки відсутні.

Справа в провадженні суду першої інстанції з січня 2022 року, суду апеляційної інстанції з травня 2024 року, призначалась до розгляду на 12 червня 2025 року, 13 листопада 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…»; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

В судовому засіданні 13 листопада 2025 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами, надав представнику НУ «Одеська політехніка» можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на складність справи ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 27 листопада 2025 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Національного університету «Одеська політехніка» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська політехніка» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30 червня 2020 року по 04 листопада 2021 року включно в розмірі 80291 грн. 00 коп. скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська політехніка» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 грудня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова