Справа № 585/3681/25
Номер провадження 2/585/1494/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

з участю секретаря судового засідання Салій О.І.,

представника позивача Менько Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої як представник звертається адвокат Менько Дмитро Дмитрович, до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат та стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, -

В С Т А НО В И В:

24 вересня 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат та стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Роменського міськрайонного суду. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачкою та знаходилась на її утриманні і вихованні. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття щомісячно, починаючи стягнення з 14 серпня 2017 року. На даний час дочка сторін ОСОБА_3 вступила до Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації та є студентом 1 курсу денного відділення факультету іноземних мов. За рішенням Роменського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 припиняється із досягненням нею повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , але в той же час вона буде продовжувати навчання у вищевказаному навчальному закладі до 30 червня 2027 р. та потребуватиме подальшої матеріальної підтримки батька. Сторонам не вдалося домовитись між собою щодо подальшого утримання їх спільної дочки ОСОБА_5 , оскільки відповідач заперечує свій обов`язок щодо подальшого утримання дочки після досягнення нею повноліття. Дочка самостійного заробітку не має, а позивач не може самостійно належним чином забезпечувати її всім необхідним для забезпечення можливості продовжувати навчання, тому відповідач також зобов`язаний надавати їй матеріальне утримання, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду із цим позовом. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату. За таких обставин із ОСОБА_2 на утримання його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть стягуватись аліменти у тому ж самому розмірі, у якому стягувались за попереднім рішенням суду, а саме у 1/4 частині заробітку доходу.

Вартість навчання, згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти за № ІМБ-052525ДКОП від 25 серпня 2025 року становить 214800,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за кожен навчальний рік за умовами договору становить 53700 грн. За перший курс навчання за перший семестр позивачка сплатила 26850 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.. від 06.08.2025 року. При таких обставинах, позивачка вважає, що виходячи зі змісту ст. 185 СК України, відповідач повинен був брати участь у додаткових витратах на доньку і тому з нього має бути стягнута на користь позивача сума в розмірі 13425 грн., що дорівнює половини вартості навчання доньки ОСОБА_3 за перший семестр.

Тому просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із продовженням нею навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2025 року і по час закінчення нею навчання, але не більше як до двадцяти трьох років; та стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості навчання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за перший семестр першого курсу навчання в розмірі 13425 грн., а також 8000 грн. витрат на оплату правничої допомоги.

Ухвалою судді від 25 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Представник позивача в судовому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на викладені в позові обставини.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

19 листопада 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив з його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачка не довела суду своє право на звернення до суду, оскільки донька проживає в м.Львів, а не разом з донькою. Крім того, він має незадовільний стан здоров`я, обмежений в русі та потребує постійного прийому медпрепаратів та фізпроцедур. Разом з ним проживає його мати, яка після хвороби потребує сторонньої допомоги, пересувається лише по квартирі. Його середньомісячний заробіток становить 11165 грн. Він не має змоги сплачувати аліменти, а також витрати на навчання, оскільки з ним ніхто не погоджував це питання.

Третя особа до суду не з`явились, проте належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 23 жовтня 2007 року (а.с.5).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття щомісячно починаючи стягнення з 14 серпня 2017 року ( а.с.6). Вказане також підтверджується виконавчим листом виданого 25 жовтня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області ( а.с.7).

Згідно довідки Львівського національного університету імені Івана Франка Міністерства освіти і науки України від 04.09.2025 року № 805 ОСОБА_3 є студенткою 1 курсі освітнього ступеня Бакалавр денної форми здобуття освіти факультету іноземних мов Львівського національного університету імені І.Франка ІV рівня акредитації . дата завершення навчання 30.06.2029 року (а.с.8).

Відповідно до договору про навчання у Львівському національному університету імені Івана Франка № ІМБ-052525ДК від 09.08.2025 та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти № ІМБ 052525 ДКОП від 25 серпня 2025 року оплата за надання освітніх послуг ОСОБА_3 за кожен навчальний рік становить 53700 грн., за кожен семестр 26850 грн. ( а.с.9-10).

Згідно квитанції від 06.08.2025 року ОСОБА_1 за навчання ОСОБА_3 сплатила 26850 грн. ( а.с.11).

В довідці Управління адміністративних послуг Роменської міської ради від 01.06.2019 року № 01-35/3939 зазначено що за адресою АДРЕСА_1 окрім інших зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до довідок КП «Конотопське транспортне управління» від 12.11.2025 року № 46, ОСОБА_2 на даний час працює по договору ЦПХ. Дохід за період з 01.01.2025 року по 31.10.2025 року склав 151500,00 грн. За період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року склав 174000,00 грн. Дохід за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року склав 60000,00 грн.

Згідно довідки КПН «Центр первинної медичко-санітарної допомоги Конотопської міської територіальної громади» від 11.11.2015 року № 27, ОСОБА_2 знаходиться під наглядом сімейного лікаря.

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітньої доньки.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20).

З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька навчається і потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобов`язаний надавати допомогу своїй доньці, яка продовжує навчання, а остання її потребує, оскільки навчається на денній формі навчання і не може забезпечити себе в повній мірі. Коштів, які їй надає мати не вистачає. Відповідачем не надано суду доказів, на підтвердження того, що він не має можливості матеріально допомагати повнолітній доньці. Відповідач працює та отримує стабільний заробіток, тому має можливість надавити фінансову допомогу ОСОБА_3 , тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1 / 4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з 25.09.2025 року до дати закінчення навчання до 30.06.2029 року включно.

Відповідно ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Судом встановлено, що дійсно позивачкою 06.08.2025 року за навчання в університеті ОСОБА_3 сплачено суму у розмірі 26850 грн., що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти від 25 серпня 2025 року та квитанцією до платіжної операції 06.08.2025, код квитанції 9387-0509-9335-2002. Дані кошти були сплачені до досягнення дитиною повноліття.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, тому відсутні підстави для зменшення розміру частки відповідачки у цих витратах,

З огляду на зазначене, оскільки вказані витрати позивачки пов`язані із розвитком певних здібностей їх з відповідачем доньки, то суд вважає такі витрати додатковими витратами, що викликані особливими обставинами та доведеними позивачкою, тому суд вважає необхідним, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину вартості навчання дочки ОСОБА_3 за перший семестр першого курсу навчання в розмірі 13425 грн., що становить 50 % вартості навчання ОСОБА_3 , сплачених позивачем 06 серпня 2025 року.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 12 вересня 2025 року адвокат Менько Д.Д. надавав правничу допомогу ОСОБА_1 , що підтверджується ордером на надання правничої допомоги .

Згідно розрахункової квитанції Менько Д.Д. отримано від ОСОБА_1 плату за підготовку та супровід позовної заяви про стягнення аліментів у розмірі 8000,00 грн.

Виходячи із складності справи та виконаних адвокатом робіт та послуг по даній справі, витраченого ним часу, а також повного задоволення позову, суд приходить до висновку , що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн. є співрозмірним, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі положень ст. ст. 191, 199,200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із продовженням нею навчання, у розмірі 1 / 4 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2025 року і по час закінчення нею навчання - 30.06.2029 року.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_3 ), половину вартості навчання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за перший семестр першого курсу навчання в розмірі 13425 ( тринадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_3 ), витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 8000 ( вісім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за місяць;

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ