Провадження № 2-ві/592/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А., розглянувши заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі №592/13973/25 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, -

у с т а н о в и в:

25.11.2025 ОСОБА_1 подав заву про відвід судді Титаренко В.В. у цивільній справі №592/13973/25, провадження №2/592/3034/25.

Заява про відвід мотивована тим, що ухвалою судді від 11.11.2025 його письмове клопотання було залишено без задоволення. Обґрунтування та підстави залишення без задоволення його клопотання вважає такими, що не ґрунтуються на законі, мають маніпулятивний, упереджений і необ`єктивний характер, що за змістом положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України є підставою для відводу судді.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 цього Кодексу.

Враховуючи, що ухвалою суду, який розглядає справу, було визнано заяву представника відповідача не обґрунтованою, заява в порядку ст.33 ЦПК України було розподілено судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи на підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України та дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з таких підстав.

Заява про відвід заявлена з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України щодо існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Ч. 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Враховуючи, що фактично заявлена заява про відвід судді зводиться до незгоди ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи (відмові у його письмовому клопотанні від 11.11.2025), будь-яких доказів або фактичних даних в обґрунтування заяви щодо існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді про відвід позивачем суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 у разі незгоди з процесуальним рішенням суду під час розгляду справи не позбавлений можливості оскаржити його у передбачених ч. 1 ст. 353 ЦПК України випадках або включити заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду до апеляційної скарги на рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі №592/13973/25 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ОНАЙКО