Справа № 445/2317/25
провадження № 2/445/1253/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

17.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник Шкаленко Є.В., звернулось до Золочівського районного суду Львівської області із позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 20.05.2024-100002523. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит в розмірі 4 000,00 грн, строком 112 днів. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Проте, ОСОБА_1 свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів.

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем станом на день пред`явлення позову становить 11 120,00 грн, яка складається із 4 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 6720,00 грн заборгованості за відсотками, 400,00 грн комісії.

Вказує, що в подальшому було встановлено, що до Золочівського РВП ГУНП у Львівській області звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , яка повідомила, що ОСОБА_2 20.05.2024 року приблизно о 19.43год. шляхом обману та зловживання довірою незаконно оформила кредитний договір № 20.05.2024-100002523 з ТОВ «Споживчий центр» від імені ОСОБА_1 , в розмірі 4000грн., а грошові кошти поступили на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 . За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було порушено кримінальне провадження № 0000336 від 18.06.2024р за ч. 4 ст. 190 КК України. Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 14.01.2025 у справі № 445/40/25 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27 грудня 2024 року між прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області та обвинуваченою ОСОБА_1 . ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України. Вироком встановлено, що ОСОБА_1 під час її допиту як потерпілої в кримінальному провадженні № 0000336 від 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, про що свідчить її власний підпис у протоколі допиту, умисно надала слідчому, що проводив її допит, завідомо неправдиві показання, поєднанні із обвинуваченням у тяжкому злочині, про те, що у період з 20.05.2024 по 28.05.2024 року на її банківський рахунок без її відома відбувалися зарахування кредитних коштів з різних кредитних онлайн установ, після чого дані грошові кошти без її участі переводилися на банківську карту ОСОБА_2 . Вирок набрав законної сили.

Як наслідок, просить стягнути із відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 19.09.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Вказану ухвалу суду відповідачу скеровано 23.09.2025 року, та отримано нею 17.10.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На момент постановлення даного судового рішення від сторін не надходило заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв від сторін чи їх представників не надходило.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом вивчено наявні матеріали справи, досліджено письмові докази, оцінено доказ кожен окремо та в їх сукупності, внаслідок чого встановлено наступне.

Між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 20.05.2024 року укладено кредитний договір № 20.05.2024-100002523. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит в розмірі 4 000,00 грн. на 112 днів.

Згідно п. 3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74ХХ-ХХХХ-7228.

Згідно п. 4.3. договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни; а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Електронний кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка 20.05.2024, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (п. 2.2.-2.2.3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта).

Судом встановлено, що відповідно до договору від 20.05.2024 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн.

20.05.2024 року відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4 000,00 грн., а отже акцептовано умови договору.

Крім того, відповідач під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку.

Як видно з матеріалів справи, під час ідентифікації позичальника - відповідача з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, що стверджується квитанцією на суму 4 000,00 грн від 20.05.2024 року.

Проте, відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості у розмірі 11 120,00 грн, яка складається із 4 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 6720,00 грн заборгованості за відсотками, 400,00 грн комісії.

Окрім цього, до Золочівського РВП ГУНП у Львівській області звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , яка повідомила, що ОСОБА_2 20.05.2024 року приблизно о 19.43год. шляхом обману та зловживання довірою незаконно оформила кредитний договір № 20.05.2024-100002523 з ТОВ «Споживчий центр» від імені ОСОБА_1 , в розмірі 4000 грн., а грошові кошти поступили на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 .

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження № 0000336 від 18.06.2024р за ч. 4 ст. 190 КК України.

Водночас, вироком Золочівського районного суду Львівської області від 14.01.2025 у справі № 445/40/25 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27 грудня 2024 року між прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області та обвинуваченою ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 Кримінального кодексу України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_1 під час її допиту як потерпілої в кримінальному провадженні № 0000336 від 18.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, про що свідчить її власний підпис у протоколі допиту, умисно надала слідчому, що проводив її допит, завідомо неправдиві показання, поєднанні із обвинуваченням у тяжкому злочині, про те, що у період з 20.05.2024 по 28.05.2024 року на її банківський рахунок без її відома відбувалися зарахування кредитних коштів з різних кредитних онлайн установ, після чого дані грошові кошти без її участі переводилися на банківську карту ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Так, на підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано кредитний договір № 20.05.2024-100002523 від 20.05.2024 року, паспорт споживчого кредиту, правила відкриття кредитної лінії. Усі документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відтак, підписавши вказаний договір, відповідачка добровільно погодилась на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.

Таким чином, стороною позивача доведено, укладення кредитного договору між сторонами, а також факт надання кредитних коштів відповідачу.

Проценти розраховані в межах строку на який видано кредит, що відповідає положенням чинного законодавства.

Відтак, з врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. 526, 530 ч.1, 1046 ч. 1, 1048 ч. 1 ЦК України, ст. 81, 89, 141 ч. 1, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), заборгованість за кредитним договором № 20.05.2024-100002523 від 20.05.2024 року у розмірі 11 120,00 грн (одинадцять тисяч сто двадцять гривень 00 копійок), яка складається із 4 000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) заборгованості за тілом кредиту, 6720,00 грн (шість тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок) заборгованості за відсотками, 400,00 грн (чотириста гривень 00 копійок) комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Копію рішення суду негайно надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський