Провадження №2/592/3569/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участю секретаря судового засідання Шапран Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

установив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» грошові кошти в розмірі 85953, 07 грн, з яких:

- сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 78400,00 грн.;

- інфляційні втрати в розмірі 469,15 грн.;

- пеня в розмірі 6458,87 грн.;

- 3 % річних в розмірі 625,05 грн.

а також витрати на правничу допомогу у розмір 7300,00 грн та зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 25.07.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: BMW 535, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , під керуванням Відповідача, та VOLVO XC90, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-221762703. Транспортний засіб VOLVO XC90, державний номер НОМЕР_3 був застрахований відповідно до Договору добровільного страхування у ПрАТ СК «ВУСО». Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування ПрАТ СК «ВУСО» відповідно до платіжного доручення від 16.08.2024 року здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу VOLVO XC90, державний номер НОМЕР_3 , в розмірі 488120,56 грн. Таким чином, ПрАТ СК «ВУСО» набуло права вимоги до винної особи, в результаті чого звернулось до Позивача з заявою про страхове відшкодування. Полісом EP-221762703 було передбачено ліміт суми відшкодування щодо збитку заподіяному майну у розмірі 160000,00 та франшизу у розмірі 3200,00 грн. Відповідно до вимоги на виплату страхового відшкодування, в порядку суброгації, від 20.08.2024 р. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 156800,00 грн.

Зазначає, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 25.07.2024 р. цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу була забезпечена у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу № EP-221762703, згідно якого для розрахунку страхового платежу за забезпечений транспортний засіб BMW 535, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було застосовано коефіцієнт залежно від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) (К2) в розмірі 2,5, що відповідає зазначеному місцю реєстрації (проживання) попереднього власника транспортного засобу BMW 535, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 - Житомир (інші населені пункти - Зона 3). Однак, за даними ГСЦ МВС № 31/1330АЗ 11212 2025 від 06.05.2025 BMW 535, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 місце реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (Відповідача) зазначено АДРЕСА_1 , що відноситься до (Зони 1), та відповідає розміру коригуючого коефіцієнта (К2) = 3,2-4,8. Таким чином, Полісом № EP-221762703 щодо транспортного засобу BMW 535, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було застосовано коригуючий коефіцієнт в залежності від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) або місцезнаходження юридичної особи (К2) - 2,5, замість 3,2-4,8, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами, що передбачає більший розмір страхового платежу.

Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, керуючись положеннями п. 38-1.1 ст.38-1 Закону № 1961-IV, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі: 156800,00 грн - 50% = 78400,00 грн.

Відповідачу було направлено досудову вимогу, однак в добровільному порядку кошти відшкодовані не були, у зв`язку з чим позивачем відповідно до ст.625 ЦК України було нараховано: інфляційні втрати - 469,15 грн; пеню - 6.458,87 грн та три відсотки річних - 625,05 грн.

Ухвалою суду від 17.10.2025 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи призначено на 10:30 18.11.2025.

06.11.2025 представником відповідача до суду надано відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що Розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Так, на час укладання договору №ЕР-221762703 та ДТП діяла Постанова Національного банку України від 30.05.2022 № 108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якою було затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) Положення про перелік, значення та порядок застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постанова №108 чітко розділяє коригуючий коефіцієнт К2, який встановлюється залежно від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу фізичної особи або місцезнаходження юридичної особи, що підтверджується документом про реєстрацію транспортного засобу (для м. Києва коефіцієнт К2 становить від 3,2 до 4,8, тоді як для м. Житомира від 1,3 до 2,5), - те, на чому наполягає Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, - та коригуючий коефіцієнт К3 сфера використання транспортного засобу, про яку згадується у ст. 38-1.1 Закону ОСЦПВ. Оскільки транспортний засіб не використовувався у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ст. 38-1 Закону ОСЦПВ не може застосовуватися до Відповідача. Крім того, зазначає про неможливість застосування відповідальності передбаченої ст. 625 ЦК України та недоведеність витрат на правову допомогу.

12.11.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої зазначає що інформація для полісу надається самим страхувальником та обов`язок надавати правдиву та повну інформацію, заперечення відповідача щодо застосування ст. 625 ЦК України вважає необґрунтованими, зазначає, що при зміні власника транспортного засобу закон гарантує збереження дії договору, аби не залишити нових власників без страхового покриття, але водночас покладає на них обов`язки страхувальника, включно з обов`язком повідомляти істотні зміни ризику. Зміна географії використання автомобіля - це суттєва зміна ризику, яка впливає на ймовірність настання страхового випадку та розмір тарифу. Новий власник мав можливість або переоформити поліс на себе із доплатою, або принаймні повідомити страховика. Не зробивши цього, відповідач свідомо створив ситуацію заниження страхового платежу. Таким чином, факт підвищеного ризику (інша зона експлуатації ТЗ) та невідповідність умов договору реальним обставинам обґрунтовано тягнуть застосування регресу у вигляді компенсації 50% виплаченого відшкодування.

17.11.2025 представником відповідача подано заперечення, згідно яких зазначає, що на дату настання ДТП правове регулювання ґрунтувалося на Розпорядженні Нацкомфінпослуг від 09.04.2019 №538. Саме цей акт визначав актуальний порядок укладення договорів ОСЦПВ, а тому підлягає застосуванню у даній справі. Позивач, натомість, не надав жодних належних і допустимих доказів того, що транспортний засіб відповідача використовувався у сфері діяльності, для якої законодавством передбачено вищий коригуючий коефіцієнт, ніж той, що був внесений у договір страхування. Отже, посилання позивача на ст. 38-1.1 Закону ОСЦПВ є необґрунтованим, а сама норма не може бути правовою підставою для заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 25.07 2024 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volvo» реєстраційний номер НОМЕР_6 , у вчиненні якої винною визнано ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність Відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-221762703, згідно якого страхувальник ОСОБА_2 , місце реєстрації транспортного засобу Житомир, розмір франшизи 3200, 00 грн, встановлені ліміти відповідальності за шкоду заподіяну майну 160000,00 грн, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 320000,00 грн, визначено базовий платіж та коигуючі коофіцієнти, що застосовуються для розрахункурозміру страхового платежу, а саме: БП=180,00 грн; К1=1,18; К2=2,5; К3=1,0; К4=1,76; К5=1,0; К6=1,4; К7=1,0; К8=0,9; К бонус-малус=1,0; строк дії договору з 00:00 28.06.2024 по 27.06.2025, страховий платіж 1178,00 грн, зазначено особливі умови використання транспортного засобу, згідно яких транспортний засіб не використовується в таксі/маршрутному таксі, до керування допущені особи з водійським стажем менше 3-х років та / або водійський стаж страхувальника менше 3 - х років.

Позивачем на користь ПрАТ «СК «ВУСО», в якій була застрахована цивільно- правова відповідальність власника транспортного засобу потерпілого в ДТП та якою було виплачено страхове відшкодування потерпілому на суму 488120,56 грн, перераховано страхове відшкодування згідно страхового акту 51773р/1 від 27.09.2024 у розмірі 156800,00 грн.

Як на підставу своїх вимог, позивач посилається на ст. 38-1 п.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, згідно ст. 38-1 п.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01.01.2024, яка діяла станом на 25.07.2024, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Тобто у відповідності до ст. 38-1 п.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01.01.2024, особа відповідальна за шкоду, зобов`язана сплатити 50% суми виплаченого страхового відшкодування, якщо забезпечений транспортний засіб використовувався у сфері, для якої передбачено вищий коригуючий коефіцієнт.

Розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

На час укладання договору №ЕР-221762703 та ДТП діяла Постанова Національного банку України від 30.05.2022 № 108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою було затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) Положення про перелік, значення та порядок застосування коригуючих коефіцієнтів під час укладання страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Додатком 1 зазначеної Постанови визначено коригуючі коефіцієнти та їх розміри, які застосовуються при укладенні договорів ОСЦПВ: К1 тип транспортного засобу (з/н № НОМЕР_7 таблиці); К2 місце реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) або місцезнаходження юридичної особи (з/н №19 таблиці); К3 сфера використання транспортного засобу (з/н №26 таблиці); К4 власник транспортного засобу (з/н №32 таблиці); К5 період використання транспортного засобу (з/н №35 таблиці); К6 - Показники збитковості/прибутковості діяльності страховика з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (з/н №43 таблиці); К7 - Строк дії договору страхування (з/н №44 таблиці); К8 - Спосіб укладання страхування (з/н №60 таблиці).

Тож, Постанова №108 чітко розділяє коригуючий коефіцієнт К2, який встановлюється залежно від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу фізичної особи або місцезнаходження юридичної особи, що підтверджується документом про реєстрацію транспортного засобу (для м. Києва коефіцієнт К2 становить від 3,2 до 4,8, тоді як для м. Житомира від 1,3 до 2,5), - те, на чому наполягає Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, - та коригуючий коефіцієнт К3 сфера використання транспортного засобу, про яку згадується у ст. 38-1.1 Закону ОСЦПВ.

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС на адвокатський запит, станом на 05.05.2025, 19.07.2022 відбулася перереєстрація BMW 535, VIN НОМЕР_2 , власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 190.

Посилаючись на ст. 38-1 п.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для стягнення з відповідача коштів, позивачем зазначено саме невірно зазначену адресу реєстрації транспортного засобу під час оформлення страхового полісу, що призвело до застосування не відповідного коригуючого коофіцієнту при здійсненні страхового відшкодування, в той час як зазначена стаття передбачає право страховика на відшкодування винною особою 50% суми виплаченого страхового відшкодування, якщо забезпечений транспортний засіб використовувався у сфері, для якої передбачено вищий коригуючий коефіцієнт.

Тобто для легкового автомобіля різними сферами використання, які впливають на розмір коригуючого коефіцієнта є: використання авто фізичною особою, використання юридичною особою, використання фізичною особою для надання послуг перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, використання юридичною особою для надання послуг перевезення пасажирів та їх багажу на таксі.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів використання відповідачкою застрахованого транспортного засобу, у тому числі і в період вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у сфері, для якої передбачено вищий коригуючий коефіцієнт, ніж визначений договором страхування.

Посилання позивача на невірно зазначену адресу реєстрації застрахованого транспортного засобу, не може бути підставою для стягнення з відповідача на його користь 50% суми виплаченого страхового відшкодування в порядку передбаченому ст. 38-1 п.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки правовою підставою такого відшкодування є використання транспортного засобу у сфері для якої передбачено вищий коригуючий коефіцієнт, а відтак не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення сум нарахованих позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України, як такі, що є похідними від основної вимоги яка задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявність правових підстав для стягнення коштів з відповідача в порядку передбаченому ст. 38-1 п.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 28.11.2025.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ», , адреса м.Київ, вул. Васильківська, 14.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП, адреса АДРЕСА_3 .

Суддя Роман ОНАЙКО