Провадження №2/389/655/25
Рішення

іменем України

(заочне)

27 жовтня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кондратенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «Коллект Центр» 27.06.2025 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір №3875476, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 000 грн, а він зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в порядку і терміни, встановлені договором. Проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав. Надалі, 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №3875476 від 08.07.2021. В свою чергу, між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.03.2023 укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №3875476 від 08.07.2021. Таким чином позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 25 096 грн 13 коп, з яких: 3 050 грн заборгованість за тілом кредиту, 21 606 грн 13 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 440 грн заборгованість за комісією. Оскільки ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3875476 від 08.07.2021 в розмірі 25 096 грн 13 коп та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві одночасно просила розгляд справи проводити без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Згідно з ухвалою суду від 27.10.2025 розгляд справи проводиться заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 Кодексу).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону).

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимог).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимог) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що 08.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №3875476, згідно з п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній в п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до умов договору сума кредиту становить 4 000 грн (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 30 днів з 08.07.2021 (строк кредитування) (п.1.3 договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 07.08.2021 (п.1.4 договору).

Комісія за надання кредиту 440 грн, яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом 1 500 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором - фіксований. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору (п.1.7 договору).

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п.1.4 договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування (п.2.4.1 договору).

Згідно з п.6.1 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Додатком №1 до договору про споживчий кредит №3875476 від 08.07.2021 є графік платежів.

Додатком № 2 до договору про споживчий кредит №3875476 від 08.07.2021 є паспорт споживчого кредиту.

В анкеті-заяві на кредит №3875476 від 08.07.2021 зазначені сума та строк кредиту, комісія за надання кредиту та проценти за користування кредитом, інформація про позичальника, зокрема ПІБ, дата народження, серію та номер паспорта, РНОКПП, а також містяться відомості щодо погодження отримання кредиту ОСОБА_1 у ТОВ «Мілоан».

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит №3875476 від 08.07.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором V18017, дата відправки ідентифікатора позичальнику 08.07.2021, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, НОМЕР_1 .

Оскільки ОСОБА_1 , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі ОСОБА_1 , тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Перерахування ОСОБА_1 на банківську картку НОМЕР_2 *05 грошових (кредитних) коштів в сумі 4 000 грн підтверджується квитанцією Liqpay від 08.07.2021.

На підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» позивачем надано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3875476, згідно з якою загальна заборгованість за договором про споживчий кредит №3875476 станом на 11.11.2021 становить 11 828 грн 63 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 050 грн, заборгованість по процентам 8 338 грн 63 коп, заборгованість по комісії 440 грн.

Надалі, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 29.11.2021 укладено договір факторингу №29-11-102, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 29.11.2021 до договору факторингу №№29-11-102, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3875476 від 08.07.2021 в сумі 11 828 грн 63 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 050 грн, заборгованість по процентам 8 338 грн 63 коп, заборгованість по комісії 440 грн.

В свою чергу, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

На підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» позивачем надано розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит №3875476, згідно з яким заборгованість становить 25 096 грн 13 коп, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 3 050 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 8 338 грн 63 коп, заборгованість з комісії 440 грн, нараховані відсотки згідно з кредитним договором 13 267 грн 50 коп.

Згідно з витягом з Реєстру боржників від 10.03.2023 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3875476 на суму 25 096 грн 13 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 050 грн, заборгованість за нарахованими процентами 21 606 грн 13 коп, заборгованість по комісії 440 грн.

На підтвердження розміру заборгованості відповідачка ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» позивачем надано розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит №3875476, згідно з яким заборгованість станом на 13.06.2025 становить 25 096 грн 13 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 050 грн, заборгованість за нарахованими процентами 21 606 грн 13 коп, заборгованість по комісії 440 грн.

З аналізу наданих доказів слідує, що між ОСОБА_1 з однієї сторони та ТОВ «Мілоан» з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору в електронній формі. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів ОСОБА_1 на суму 4 000 грн. Даних про те, що позичальником в повному обсязі були повернуті кошти за вказаним договором, матеріали справи не містять.

Наданими позивачем доказами підтверджується, що ТОВ «Коллект Центр» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за договором про споживчий кредит №3875476 від 08.07.2021, ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання фінансових послуг шляхом підписання договору електронним цифровим підписом, однак, в порушення умов вказаного договору, не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів, сплати відсотків та комісії за надання кредиту на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована.

Таким чином суд вважає, що встановлені обставини справи підтверджують обов`язок ОСОБА_1 сплатити заборгованість за договором про споживчий кредит №3875476 від 08.07.2021.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 25 096 грн 13 коп, з яких: 3 050 грн заборгованість за тілом кредиту, 21 606 грн 13 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 440 грн заборгованість за комісією.

Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 050 грн та за комісією за надання кредиту в сумі 440 грн підтверджується матеріалами справи, тому з ОСОБА_1 підлягає до стягнення заборгованість в згаданому розмірі.

Разом з цим, щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги,суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу ч.4 ст.263ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17) щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч.2 ст.625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

В цій справі за умовами п.2.3.1.1 договору про споживчий кредит №3875476 позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів товариством, що розміщені на веб-сайті товариства. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору.

Пункт 2.3.1.2 договору про споживчий кредит №3875476 передбачає, що позичальник на може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжив користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кілька днів, що залишалась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною ставкою, наведеною у п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування на стандартних умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

З відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3164881 слідує, що останнім днем дії кредитного договору було 07.08.2021, в свою чергу ОСОБА_1 07.08.2021, 10.08.2021, 13.08.2021 та 27.08.2021 сплачено певну частку заборгованості, тому на підставі п.2.3.1.1 кредитного договору в період з 08.08.2021 до 12.09.2021 строк користування кредитом було продовжено, а проценти нараховувалися за пільговою ставкою, визначеною п.1.5.2 договору.

Оскільки надалі ОСОБА_1 не здійснив оплату за кредитним договором ні по прострочених зобов`язаннях по процентах, ні по прострочених зобов`язаннях по кредиту, тому, враховуючи п.2.3.1.2 кредитного договору, строк користування кредитом було автопролонговано на 60 днів, оскільки у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, а саме з 13.09.2021 до 11.11.2021 на підставі п.п.1.6, 2.3.1.2 Договору (за стандартною процентною ставкою за користування кредитом - 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом).

Після відступлення від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги 29.11.2021 боргу в розмірі 11 828 грн 63 коп (заборгованість за тілом кредиту 3 050 грн, заборгованість по процентам 8 338 грн 63 коп, заборгованість по комісії 440 грн) ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно поза межами строку дії договору (з урахуванням пролонгацій первісним кредитором на 60 днів) здійснило нарахування процентів в період з 29.11.2021 до 23.02.2022 в сумі 13 267 грн 50 коп.

Оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» нарахововані проценти в сумі 13 267 грн 50 коп після закінчення строку дії спірного кредитного договору, тому вони стягненню не підлягають.

Таким чином, всього розмір заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за договором про споживчий кредит №3164881 становить 11 828 грн 63 коп (3 050 грн + 8 338 грн 63 коп + 440 грн), яка і підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просив стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до матеріалів справи додані належні докази.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалося.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дослідивши подані позивачем докази та матеріали справи, враховуючи, що відповідачем не подано суду клопотання щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тому суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката, понесених позивачем, є документально підтвердженим, вони співмірні з наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат.

Разом з цим, враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правової допомоги в цій справі в розмірі 6 126 грн 90 коп пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та з огляду часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 141 грн 68 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.3, 6, 207, 509, 512, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 626, 627, 628, 633, 634, 638, 639, 1048, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.133, 137, 141, 263, 264, 265, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит №3875476 від 08.07.2021 в розмірі 11 828 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 63 коп, з яких:3 050 грн заборгованість за тілом кредиту, 8 338 грн 63 коп заборгованість за нарахованими процентами, 440 грн заборгованість за комісією.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 126 (шість тисяч сто двадцять шість) грн 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в розмірі 1 141 (одна тисяча сто сорок одна) грн 68 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місце знаходження: вул.Мечнікова,3 офіс 306, м.Київ, 01133, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - 44276926.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 31.10.2025.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва