ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8168/25 Справа № 183/2505/25 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лукіянчина І.П. на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, на період навчання дитини до 30.06.2028 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач є його батьком. Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 року у справі № 183/5472/18 з відповідача на користь матері позивача, на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_1 на момент звернення до суду з цим позовом досяг повноліття, а з 01.09.2024 року позивач продовжує навчання в Національному університеті «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Позивач звертає увагу, що фактично знаходиться на утриманні матері, яка здійснює оплату за проживання в гуртожитку, придбання одягу, продуктів харчування, витрат на дорогу, однак в зв`язку з навчанням позивач потребує допомоги обох батьків. ОСОБА_1 наполягає на тому, що батько не приймає жодної участі у його утриманні, відмовляється надати інформацію про свої доходи, працездатний, може забезпечити потреби повнолітнього сина, що продовжує навчання і допомогти матері.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2025 року позовні вимоги задоволено частково: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання, на період навчання у розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 17 березня 2025 року до закінчення учбового закладу, тобто до 30 червня 2028 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині визначення розміру частки стягуваних аліментів, встановивши їх розмір як 1/6 частку від заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Вважає, що рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області є необґрунтованим в частині визначення розміру частки стягуваних аліментів як 1/10, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 , оскільки судом не повно з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування посилається на те, що ухвалюючи рішення про задоволення позову частково, суд фактично не врахував те, що ОСОБА_1 навчається на стаціонарному навчанні, а значить свого доходу в нього не має. Окрім цього судом не враховано те, що відповідач є не просто військовим, а офіцером і має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж той, який визначив суд.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують. Звертає увагу, що при ухвалені рішення судом першої інстанції та визначенні розміру частки в 1/10 було враховано стан відповідача (наявність інвалідності ІІІ групи, що сталася внаслідок бойових поранень та необхідність у додаткових витратах на лікування), а також перебування на утриманні членів сім`ї та обов`язок зі сплати аліментів, визначений рішеннями судів, а саме: на доньку ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу); на сина ОСОБА_5 - у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу); на дружину ОСОБА_6 - у розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною в силу положень ч.6 ст. 19 ЦПК України та розглядається в спрощеному порядку, а ціна позову складає менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи із того, що ціна позову визначена сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців (стаття 176 ч.1п.3 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є студентом 1-го курсу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Форма навчання денна (контракт), термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року, про що свідчить довідка навчального закладу №96 від 29.01.2025 року.

На підтвердження витрат на навчання позивачем надані дублікати чеків про оплату за навчання та гуртожиток, а також копії чеків про купівлю одягу та взуття, виписки по картковому рахунку позивача, з яких вбачається зарахування грошей на його картку матір`ю.

Також встановлено, що відповідно до судового наказу від 29 жовтня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Крім того, ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 та від шлюбу мають дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до рішення Новомосковського місьткрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року з відповідача на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25 листопада 2024 року та до досягнення дитиною, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також на утримання дитини: ОСОБА_9 у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

За вказаними судовими рішеннями відкриті виконавчі провадження у Самарівському ВДВС у Самарівському району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Також, ОСОБА_2 надано довідку про доходи від 09.04.2025 року, з якої вбачається, що відповідач перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності, яка за період з 01.10.2024 року по 31.03.2025 року склала 25 989 грн.

Згідно із довідкою №2383/1455 від 10.04.2025 року ОСОБА_2 є військовослужбовцем у ВС А4878 та за період з 01.04.2024 року по 31.03.2025 року без врахування аліментів (373 258,54 грн.) та податків отримав заробітну плату у загальному розмірі 1 150 234, 07 грн..

Також матеріали справи містять медичні довідки, виписки з амбулаторної карти та консультаційні висновки, з яких вбачається, що ОСОБА_2 має третю групу інвалідності в наслідок внутрішньочерепної травми та травми нижньої кінцівки, отриманих при виконанні обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Задовольняючи частково позові вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі у навчальному закладі за рахунок коштів фізичних осіб й потребує матеріальної допомоги, однак враховуючи матеріальний та фізичний стан відповідача їх доцільний розмір складає 1/10 доходу.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.77,78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин суд першої інстанції при зменшенні розміру, заявлених позивачем аліментів, правильно виходив із того, що відповідач окрім позивача на утриманні має ще двох дітей, на яких також стягуються аліменти, а також дружину, яка на момент розгляду справи у суді першої інстанції була у відпустці по догляду за дитиною та на користь якої з нього також стягуються аліменти. Крім того, суд першої інстанції прийняв до уваги стан здоров`я відповідача, зокрема наявність третьої групи інвалідності захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби та отриманим пораненням, які потребують лікування.

При цьому слід звернути увагу, що обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що витрати, які він несе у зв`язку із навчанням складаються безпосередньо із плати за таке навчання, оплати гуртожитку, проїзду , купівлі продуктів та одягу, на підтвердження чого були надані квитанції. Однак матеріали справи не містять жодного договору, який би дав змогу оцінити загальний розмір плати за навчання та гуртожиток, який необхідно сплатити позивачу.

Натомість, як зазначалось вище позивачем надано відомості щодо свого заробітку та перебування на його утриманні ще двох дітей та дружини, а тому доводи позивача щодо можливості сплати відповідачем більшої суми аліментів на період навчання у розмірі 1/6 частини спростовується матеріалами справи. Крім того слід звернути увагу що обов`язок по утиранню дитини, яка прожовує навчання несуть обоє з батьків.

Виходячи з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, правильними, законними та обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку до закінчення навчання, оскільки відповідач як батько повнолітнього сина зобов`язаний його матеріально утримувати та взмозі надавати матеріальну допомогу у розмірі, який він визнає, тому наявні підстави для застосування статті 199 СК України.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішеного спору, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, та не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення у силу вимог статті 376 ЦПК України.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 375, 382 ,384 ЦПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лукіянчина І.П. залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: