02.12.2025 Справа № 753/8542/25
Справа №753/8542/25
Провадження № 2-п/756/134/25
У Х В А Л А

про залишення без руху

02 лютого 2025 року м.Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пузін Д.М. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якій просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору та скасувати заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 28 листопада 2025 року заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ознайомившись зі заявою, приходжу до переконання, що вона не відповідає вимогам ч.6 ст. 285 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

В заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, посилаючись на положення ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Проте, вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі положення ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» не підлягає задоволенню, з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення (частина друга статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору особами, які звертаються до суду із позовом, скаргою, заявою та іншим зверненням процесуального характеру.

Наведений закон не визначає пільги щодо сплати судового збору споживачів.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) зазначила, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року (справа № 761/24881/16-ц) визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі - споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 (провадження № 11-177апп21) зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Ураховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Зокрема, такої ж позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подачу касаційної скарги особами, які не мають процесуального статусу позивача (ухвала від 10 січня 2023 року у справі № 344/8736/21).

Проте, ОСОБА_1 має процесуальний статус в даній справі відповідача позов, не пов`язаний із порушеннями її прав, а тому норми ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку застосуванню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про перегляд заочного рішення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі в розмірі 605,60 грн за наступними реквізитами: Отримувач ГУК у м.Києві/Оболон.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783,

банк отримувача Казначейство України (ЕАП),

Код банку МФО 899998; рахунок отримувача UA0026006,

Код класифікації доходів бюджету 22030101,

Призначення платежу судовий збір, за заявою ОСОБА_1

Оболонський районний суд міста Києва.

Докази про сплату судового збору (оригінал квитанції) потрібно надати суду.

Згідно з ч. 8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити заяву про перегляд заочного рішення без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 185,260 ЦПК України. суддя

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 листопада 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, подана заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Шролик