№2/756/1337/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

20 листопада 2025 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Омельчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з останнього матеріальну шкоду у розмірі 53 918 грн., моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду м. Києва знаходилася кримінальна справа №369/16091/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 21 жовтня 2020 року близько 21 години 02 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Соборна, що в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони міста Київ у напрямку села Святопетрівське. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу АЗС «Energy», що по вулиці Соборна, 63, в селі Софіївська Борщагівка водій ОСОБА_2 перед зміною напрямку свого руху, а саме виконанням маневру повороту ліворуч в напрямку заїзду до вищевказаної АЗС, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, таким чином виїхав у смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля з мопедом марки«YAMAHA JOG SA 36.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вулиці Соборна зі сторони села Святопетрівське у напрямку міста Київ.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України, що стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв?язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В результаті ДТП водій мопеда ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0003205 закрито. Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Позивач вказує, що оскільки ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до статті 49 КК України, тобто за нереабілітуючими обставинами, кримінальне провадження закрито, а його позов залишено без розгляду то він звертається до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про стягнення матеріальної і моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позивач вказує, що внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості він проходив лікування в Київській обласній клінічній лікарні. У зв`язку з лікуванням, додатковими аналізами, придбанням медичних матеріалів і допоміжного обладнання було витрачено 53 918 грн. 36 коп.

Окрім того, позивач зазначає, що з моменту ДТП і по теперішній час відчував сильну біль і фізичні страждання, обмежений в пересуванні і трудовій діяльності, спосіб його життя змінився у негативний бік оскільки він позбавлений можливості вести активний спосіб життя та обслуговувати свої побутові потреби. Нервові напруження, розлад сну та больові відчуття яких зазнав ОСОБА_1 з 21.10.2020 року мають триваючий характер і продовжуються по теперішній час, при цьому фізичний біль та нервове напруження з часом збільшується внаслідок душевних страждань від байдужості відповідача, який допустив порушення закону, скалічив життя людини, однак жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого та не надав елементарної допомоги. Таким чином, позивач вважає, що внаслідок винних дій ОСОБА_2 йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в розмірі 500 000, 00 грн.

З огляду на зазначене позивач звернувся до суду.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності у якій не заперчував судового розгляду за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив.

За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

У провадженні Києво-Святошинського районного суду м. Києва знаходилася кримінальна справа №369/16091/20 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 21 жовтня 2020 року близько 21 години 02 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Соборна, що в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони міста Київ у напрямку села Святопетрівське. Рухаючись у вказаному напрямку, поблизу АЗС «Energy», що по вулиці Соборна, 63, в селі Софіївська Борщагівка водій ОСОБА_2 перед зміною напрямку свого руху, а саме виконанням маневру повороту ліворуч в напрямку заїзду до вищевказаної АЗС, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, таким чином виїхав у смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення передньою частиною автомобіля з мопедом марки«YAMAHA JOG SA 36.1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вулиці Соборна зі сторони села Святопетрівське у напрямку міста Київ.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України, що стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв?язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В результаті ДТП водій мопеда ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0003205 закрито. При цьому, цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

За правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлено ухвала суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Звільнення ж ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною.

За таких обставин, протиправність дій та вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_1 не підлягають додатковому доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень середньої тяжкості винними діями ОСОБА_2 , позивач проходив лікування в Київській обласній клінічній лікарні.

Згідно наявних копій чеків та квитанцій у зв`язку з лікуванням, аналізами, придбанням медичних матеріалів та допоміжного обладнання ОСОБА_1 було витрачено у загальному розмірі 53 918 грн., 36 коп.

На думку суду, надані ОСОБА_1 квитанції та фіскальні чеки про придбання ліків, медичних матеріалів, допоміжного обладнання у період його непрацездатності пов`язаної із заподіянням тілесних ушкоджень, які за своїм переліком та властивостями відповідають для застосування при встановленому діагнозі та співпадають за часом придбання, є належними та допустимими доказами на підтвердження здійснених витрат на лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати в рахунок компенсації вартсоті лікування, придбання ліків та допоміжного обладнання на суму 53 918 грн., 36 коп.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вимог в частині компенсації заподіяної моральної шкоди відповідач не наддав.

За таких обставин, суд погоджується з підтвердженням заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди пов`язаної з ушкодженням здоров`я та необхідністю її компенсації, однак виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу заподіяно моральну шкоду в дещо меншому розмірі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч.2 цієї статті.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості .

Як вказує ОСОБА_1 , внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій йому заподіяно моральну шкоду у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень. З моменту ДТП і по теперішній час він відчував сильний біль і фізичні страждання, обмежений в пересуванні і трудовій діяльності, спосіб його життя змінився у негативний бік, нервові напруження, розлад сну та больові відчуття яких зазнав позивач мають триваючий характер і продовжуються по теперішній час. При цьому, нервове напруження з часом збільшується внаслідок душевних страждань від байдужості відповідача, який скалічив життя людини, однак жодного разу не поцікавився станом здоров`я потерпілого та не надав елементарної допомоги.

ОСОБА_1 загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в розмірі 500 000 грн.

Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 500 000 грн. так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факт того, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у результаті неправомірних дій ОСОБА_2 , враховуючи те, що ОСОБА_2 хоч і звільнено від кримінальної відповідальності однак за нереабілітуючими обставинами, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що діями відповідача ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду на суму 300 000 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від його оплати з огляду на зміст позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) 53 918 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот вісімнадцять) грн., 36 коп. заподіяної матеріальної шкоди та 300 000 (триста тисяч) грн., в рахунок компенсації заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави 2 422 (дві тисячі чотириста двадцать дві) грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук