Справа № 758/4439/25
03 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Данилевського М.А., за участю секретаря судового засідання Уварової Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №102987472 від 15.08.2021 в розмірі 66 731,67 грн. та понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 16 000 грн.
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.11.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №102987472 від 15.08.2021 в розмірі 23 847 грн., яка складається з: 9959,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1568 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1120,00 заборгованість за комісіями, 11200 грн. відсотків за користування кредитом поза строком кредитування. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір в розмірі 865,77 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. В обґрунтування своєї заяви зазначив наступне.

Рішенням суду не вирішено питання щодо відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що на даний час, відповідач має право звернутися до суду, який розглянув справу, із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, оскільки у відзиві на позовну заяву представник відповідача повідомив, що відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 8 000,00 грн., на виконання умов п.2 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 02.04.2025 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери».

Також зазначив, що повідомляв у відзиві, що разом з відзивом на позовну заяву не можуть бути подані докази на підтвердження оплати судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги, що пов`язано із визначеним в договорі порядком розрахунків між сторонами. Так, пунктом 2 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/25 від 02.04.2025 визначено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в розмірі 8 000,00 грн., у строк до набрання судового рішення законної сили у справі, що визначена предметом Договору.

Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються копією договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, додатком №1 до вказаного договору яким визначено розмір гонорару; рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару (винагороди); актом виконаних робіт.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, відповідачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та погоджений розмір їхньої вартості. Крім цього, вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України та наданих суду доказів, розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для відповідача.

В резолютивній частині відзиву сторона відповідача просила: «Стягнути з позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 8 000,00 грн».

Представник відповідача вважає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі в розмірі 5 141,14 грн. (8 000,00 грн. х (66 731,67 грн. - 23 847 грн.)) / 66 731,67 грн.). На підставі викладеного представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача витрати на правову допомогу в зазначеній сумі.

Від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшли до суду заперечення про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що зазначив представник відповідача, є не пропорційними, а заявою такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву було подано: Договір з ОСОБА_1 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02.04.2025; рекомендовані мінімальні ставки адвокатського гонорару, винагороди затверджені рішенням засновника Адвокатського бюро; акт виконаних робіт.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н/25 від 02.04.2025, загальна вартість наданих послуг складає 6000,00 грн. Звертає увагу, що сума витрат на правничу допомогу адвоката повинна бути деталізована представником відповідача. Витрати у розмірі 6000,00 грн., що зазначив представник відповідача, не деталізовані. Також, вважає, що зазначений розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, тому що підготовка таких документів як: відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив - не вимагали значного обсягу юридичної й технічної роботи. Надані адвокатом послуги (їх обсяг) на надання таких послуг по розглянутій справі не відповідають критерію співрозмірності.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, заявлена Відповідачем сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5141,14 грн. є необґрунтованою.

Крім того, на думку позивача, суд у своєму рішенні від 10 листопада 2025 року по даній справі вирішив питання стягнення судових витрат на сплату судового збору та на правову допомогу. Таким чином, будь-яка нова заява щодо стягнення витрат на правову допомогу є безпідставною, оскільки питання вже було вирішене судом і не підлягає повторному розгляду. Оскільки рішення суду є остаточним щодо питання витрат на правову допомогу, будь-яке нове звернення з аналогічним питанням не може бути прийняте, оскільки суперечить принципам правової визначеності та стабільності судових рішень.

Дослідивши подану представником відповідача заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, заперечення представника позивача на заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №461 від 01.02.2025 та витяг з акту №5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, згідно яких адвокатське об`єднання надали послуги з консультації та складання позовної заяви про стягнення заборгованості на суму 16 000 грн.

Крім того, між відповідачем та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» укладено договір б/н/25 від 02.04.2025 про надання професійної правничої допомоги, яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано Додаток №1 до Договору б/н/25 від 02.04.2025, згідно якого адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало послуги ОСОБА_1 на суму 8 000,00 грн., про що було зазначено у відзиві на позовну заяву.

Натомість, відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 12.05.2025 адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало послуги ОСОБА_1 на суму 6000,00 грн., при цьому будь-яких доказів понесених витрат відповідачем представником відповідача суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України дійсно інші судові витрати (до яких відносяться витрати на правову допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд факторів зазначених вище, зокрема: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Відповідач під час розгляду справи заперечував факт отримання грошових коштів від позивача та факт підписання договору, що призвело до необхідності звернення позивача до суду з клопотанням про витребування доказів, зокрема інформації, що містить банківську таємницю. Заперечення відповідача про отримання кредитних коштів (що суд вважає прийнятним, оскільки зазначене є обраним відповідачем способом захисту від позову і не може вважатися зловживанням своїми процесуальними правами) призвело до відкладення розгляду справи. Крім того, представники позивача тричі приймали участь в судових засіданнях для відстоювання своєї позиції.

Зазначене вище дає підстави суду відійти від принципу пропорційності розміру задоволених позовних вимог при визначені розміру витрат на правову допомогу з урахуванням положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України. З урахуванням витрат на правову допомогу понесених позивачем в сумі 16000 грн., виходячи з принципу співмірності та розумності, суд дійшов висновку про необхідність зменшення цих витрат, які підлягають стягненню з відповідача до 7000 грн.

Враховуючи, що фактично понесені витрати відповідачем за надання правової допомоги складають 6000 грн., виходячи з факту часткового задоволення позовних вимог судом, керуючись принципом співмірності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що сума відшкодування витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача підлягає зменшенню до 4000 грн.

Таким чином, враховуючи викладене вище, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн., а з позивача на користь відповідача 4000 грн. Різниця між витратами, які підлягають стягненню з кожної сторони на користь іншої складає 3000 грн. на користь позивача. Тому суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн. (7000 грн. 4000 грн.).

Під час ухвалення рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 10.11.2025 по справі №758/4439/25 в його резолютивній частині зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Виходячи з викладеного вище, підстави для перерозподілу витрат на правову допомогу між сторонами відсутні, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про стягнення з позивача на користь відповідача витрат понесених за надання правової допомоги у зазначеному в заяві розмірах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна С.К. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 03 грудня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: