Постанова

Іменем України

26 листопада2025 року

м. Київ

справа № 686/3527/24

провадження № 61-9454св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючий - Крат В. І. (суддя-доповідач),

судді: Гудима Д. А., Дундар І. О., Краснощоков Є. В., Пархоменко П. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - акціонерне товариство «Укрпошта»,

треті особи: Міністерство розвитку громад та територій України, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницька міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Фанда Надія Миколаївна, на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 червня 2025 року (повне судове рішення складено 30 червня 2025 року) в складі колегії суддів: Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.,

Історія справи

Короткий зміст позову

У лютому 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулись з позовом до АТ «Укрпошта», треті особи: Міністерство розвитку громад та територій України, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницька міська рада, про зобов`язання передати квартиру у комунальну власність.

Позов мотивований тим, що будинок на АДРЕСА_1 є житловим будинком з 1959 року, входить до державного житлового фонду, що підтверджується технічною документацією на будинок та судовими рішеннями (рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 квітня 2016 року, ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року, постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року).

Рішення уповноваженого органу про виведення вказаного будинку, чи окремих його квартир із державного житлового фонду не приймалося. Квартира за вказаною адресою на підставі спільного рішення адміністрації та профспілки Хмельницького районного вузла зв`язку в 1975 році була надана ОСОБА_1 , як працівнику поштового зв`язку.

В квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає з 1975 року. ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає в квартирі за вказаною адресою з народження. З часу реєстрації шлюбу, в квартирі був 14. квітня 1994 року зареєстрований ОСОБА_3 - зять ОСОБА_1 . Позивачі з моменту вселення у квартиру АДРЕСА_2 в установленому житловим законодавством набули право користування цим житлом, яке не припинено і на сьогодні.

Відповідно до рішення Хмельницької міської ради № 122 від 24листопа1994 року земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, передана в постійне користування для житлового будинку обласного виробничого управління поштового зв`язку.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Оскільки квартира АДРЕСА_2 належить до державного житлового фонду (стаття 3 ЖК України), тому вони мають право на приватизацію цієї квартири.

Зміна форми власності Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» у ПАТ «Укрпошта» не змінила правового режиму державного житлового фонду, зокрема квартири позивачів, оскільки таке прямо передбачено чинним на той та теперішній час законодавством.

05 липня 2017 року Міністерство інфраструктури України передало майно до статутного капіталу ПАТ «Укрпошта», яка є правонаступником Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Відповідно до акту від 05 липня 2017 року Міністерство інфраструктури України передало до ПАТ «Укрпошта» три об`єкта: будівля, будівля, та будівля (21 ВПЗ) на АДРЕСА_1 , не конкретизувавши найменування цих об`єктів. При проведенні реєстрації 14 листопада 2018 року цих об`єктів нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було визначено їх загальну площу 221,2 кв. м, як одного цілого об`єкту, який не містить об`єкт житлової нерухомості, з формою власності - приватна. Однак у цю загальну площу увійшла і квартира АДРЕСА_3 , де проживають позивачі. У такий спосіб ПАТ «Укрпошта» фактично позбавила позивачів житлового права, а саме права користування квартирою АДРЕСА_3 та можливості її приватизації. Такі дії ПАТ «Укрпошта» прямо суперечать вимогам законодавства.

Частиною дев`ятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що у разі банкрутства підприємства, зміни форм власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (в т.ч. гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних сільських рад. Відповідно до цих вимог Закону ПАТ «Укрпошта» зобов`язане було передати весь житловий фонд, в тому числі квартиру АДРЕСА_2 до територіальної громади міста Хмельницького для подальшої можливої приватизації житла. Відповідач навмисно проявляє незаконну бездіяльність щодо передачі квартири АДРЕСА_3 до комунальної власності м. Хмельницького, хоча позивачі неодноразово зверталися з приводу приватизації квартири.

11 квітня 2022 року АТ «Укрпошта» направило ОСОБА_1 письмову відповідь про те, що об`єктів житлової нерухомості на АДРЕСА_1 не зареєстровано. Мешканець квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_4 використав своє право на приватизацію житла.

Таким чином, відповідач, порушивши частину дев`яту статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» відмовляється передавати квартиру, в якій проживають позивачі, до комунальної власності з подальшою її приватизацією.

На цей час скасовано речове право АТ «Укрпошта» на приміщення площею 221,2 кв. м на АДРЕСА_1 відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року (справа № 686/20468/22), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 25 грудня 2023 року. Таким чином, квартира АДРЕСА_2 перебуває у повному господарському віданні відповідача.

У спірних правовідносинах дії відповідача визначенні частиною другою статті 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» (втратила чинність 07 березня 2018 року), частиною другою статті 3 Закону «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18 січня 2018 року та частиною дев`ятою статті Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до яких на відповідача покладено беззастережний обов`язок передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних сільських рад державний житловий фонд товариства, зокрема квартиру АДРЕСА_2 .

16 січня 2024 року позивачі звернулися до AT «Укрпошта» з заявою про передачу їм у власність квартири АДРЕСА_2 . Відповіді з приводу отриманої заяви від 16 січня 2024року позивачі не отримали станом на день подачі позовної заяви до суду. Відповідач в межах цієї справи протиправно надавав позивачам формальні відмови з підстав, не передбачених чинним законодавством, створює штучні перешкоди у реалізації прав на приватизацію квартири.

Позивачі просили:

зобов`язати АТ «Укрпошта» передати квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького для її подальшої приватизації.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О. В., від 10 квітня 2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта», треті особи: Міністерство розвитку громад та територій України, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницька міська рада, про зобов`язання передати квартиру у комунальну власність, відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що будівля ВПЗ 21 в АДРЕСА_1 увійшла до статутного капіталу ПАТ «Укрпошта», квартира АДРЕСА_3 у вказаній будівлі в окрему облікову одиницю не виділена та не зареєстрована, як окремий об`єкт нерухомого майна житлового фонду, а отже відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 3 березня 1998 року № 147/98-ВР, вона не є об`єктом передачі права державної власності у комунальну власність територіальних громад, згідно з цим Законом. Доказів, що квартира АДРЕСА_2 перебуває у повному господарському віданні чи оперативному управлінні відповідача, як об`єкт державного житлового фонду, позивачами суду не надано;

позивачами наказ Міністерства інфраструктури України від 05 липня 2017 року. № 240, яким було затверджено акт передавання майна до статутного капіталу ПАТ «Укрпошта», що є правонаступником Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», неоспорений. Тому суд зробив висновок, що в задоволенні позовних вимог про зобов`язання передати квартиру у комунальну власність, слід відмовити.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 червня 2025 року:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , задоволено частково;

рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

в позові ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта», треті особи: Міністерство розвитку громад та територій України, Управління комунального майна Хмельницької міської ради, Хмельницька міська рада, про зобов`язання передати квартиру у комунальну власність, відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

нормами чинного законодавства передбачено порядок передачі відповідного житлового фонду у комунальну власність відповідних органів місцевого самоврядування, внаслідок чого в цих органів місцевого самоврядування виникає обов`язок прийняти такі об`єкти нерухомості в комунальну власність;

у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року в справі № 200/5013/17 (провадження № 61-4050св21) вказано, що: «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача». Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанови Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17, від 16 вересня 2022 року в справі № 642/2316/20);

в своїх позовних вимогах позивачі просили суд зобов`язати відповідача -АТ «Укрпошта» передати квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького для її подальшої приватизації. Отже, з цих вимог виникає обов`язок АТ «Укрпошта» передати квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького, а в Хмельницької міської ради як відповідного органу місцевого самоврядування Хмельницької ОТГ прийняти дану квартиру в комунальну власність, тобто фактично предметом спору є спільні даних юридичних осіб щодо спірної квартири. Однак відповідачами в справі позивачі зазначили лише АТ «Укрпошта», хоча співвідповідачем в справі за таких обставин має бути ще й Хмельницька міська рада, яка може заперечувати щодо прийняття у власність спірної квартири, передача квартири в комунальну власність породжує в Хмельницької міської ради відповідні зобов`язання щодо прийняття квартири та подальші юридичні і інші дії щодо даної квартири, в тому числі і передача її у власність відповідачам, як про це вони зазначають в позові. Хмельницька міська рада не була залучений до участі у справі як співвідповідач, а брала участь у судовому процесі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, тому дана юридична особа була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 49 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо зміни процесуального статусу осіб, які беруть участь в справі та залучати співвідповідачів;

оскільки з врахуванням предмету спору, вирішення даного спору породжує відповідні обов`язки Хмельницької міської ради щодо прийняття в комунальну власність спірної квартири, вирішити цей спір без участі Хмельницької міської ради як належного відповідача неможливо, вказана юридична особа має бути належними відповідачами в цій цивільній справі, а розгляд справи по суті спору без залучення усіх осіб як відповідачів, якщо рішенням суду в справі вирішуються їх права та обов`язки, є порушенням норм процесуального права, вказана обставина є безумовною підставою скасування рішення суду, оскільки такі порушення призвели до порушення прав Хмельницької міської ради. Тому колегія суддів зробила висновок, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав порушення норм процесуального права, а саме пред`явлення позову не до всіх належних відповідачів.

Аргументи учасників справи

21 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Фанда Н. М., подали засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 червня 2025 року (повне судове рішення складено 30 червня 2025 року), у якій просили:

оскаржене судову рішення скасувати;

направити справу на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

у цій справі як третю особу за ініціативою суду Хмельницьким міськрайонним судом було залучено Хмельницьку міську раду на стороні позивачів. Підставою для відмови у задоволенні позову апеляційний суд вказав, що позов заявлено до неналежного відповідача, яким мала бути Хмельницька міська рада. Ця підстава вказана судом суперечить фактичним обставинам справи та чинному законодавству;

у разі банкрутства підприємства, зміни форм власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (в т.ч. гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних сільських рад. Відповідно до цих вимог Закону ПАТ «Укрпошта» зобов`язане було передати весь житловий фонд, в тому числі квартиру АДРЕСА_2 до територіальної громади міста Хмельницького для подальшої можливої приватизації житла. АТ «Укрпошта» навмисно проявляє незаконну бездіяльність щодо передачі квартири АДРЕСА_2 до комунальної власності м. Хмельницького, хоча позивачі неодноразово зверталися з приводу приватизації квартири;

як слідує з частини першої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Орган приватизації житла відповідач навмисно не створює з метою створення нам перешкод до реалізації права на приватизацію житла, хоча у його віданні наявний державний житловий фонд, зокрема квартира АДРЕСА_2 , у якій проживають позивачі. Відповідальний квартиронаймач ОСОБА_1 зверталася в 2020 році до Генерального директора АТ «Укрпошта» з приводу приватизації квартири, та отримала письмову відповідь згідно якої АТ «Укрпошта» не відноситься до органів приватизації та звернення ОСОБА_1 було направлено до Міністерства інфраструктури України, органу, який управляє корпоративними правами товариства (копія листа АТ «Укрпошта» від ЗО листопада 2020 року додана до матеріалів цивільної справи). Міністерство інфраструктури надало також відповідь з приводу звернення ОСОБА_1 , стосовно передачі житлових приміщень на АДРЕСА_1 до комунальної власності (копія листа Міністерства інфраструктури від 28 серпня 2021 року, додана до матеріалів справи) та вказало, що АТ «Укрпошта» рекомендовано передати квартиру до органу приватизації Хмельницької міської ради. Однак АТ «Укрпошта» не реагує протягом більше як п`ять років і на рекомендацію Міністерства інфраструктури щодо передачі квартири до комунальної власності м. Хмельницького;

надані позивачами документи не були взяті до уваги судом і суд не дав їм правової оцінки, зокрема в тому числі і рекомендації Міністерства інфраструктури, висловлені в листі від 28 серпня 2021 року щодо того, щоб АТ «Укрпошта» передало квартиру до органу приватизації Хмельницької міської ради;

процедура передачі державного житлового фонду, зокрема квартири позивачів до комунальної власності передбачає цілу процедуру вчинення певних дій з боку відповідача АТ «Укрпошта» до самого передання квартири у комунальну власність Хмельницької міської ради, як-то: видачу наказу керівником АТ «Укрпошта» створення в комісії про приватизації квартири і у зв`язку із цим вчинення інших дій, які передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», та відповідним рішенням Хмельницької міської ради. Вказані дії відповідач АТ «Укрпошта» відмовляється вчиняти, що унеможливлює вчинення всіх наступних дій Хмельницькою міською радою.

лише після вчинення зазначених дій з боку АТ «Укрпошта» комісія з питань передачі об`єктів в комунальну власність вирішує питання щодо прийняття-передачі об`єкта (-ів) в комунальну власність Хмельницької міської територіальної громади та подальшого його обслуговування, підписує акт прийняття-передачі об`єкта в комунальну власність Хмельницької міської територіальної громади (пункти 5.6.6., 5.6.7. Порядку). У разі задоволення позовних вимог тільки і виключно АТ «Укрпошта» зобов`язана буде вчинити вказані дії відповідно до Порядку від 17 вересня 2014 року. Всі значенні дії АТ «Укрпошта» не вчинила і відмовляється їх вчинити, так як не ініціювала питання передачі до комунальної власності Хмельницької міської ради спірної квартири, не надавала зазначених документів, не направляла свого представника до участі у відповідній комісії. З врахуванням цього у Хмельницької міської ради не виникли будь-які права та обов`язки щодо розгляду питання про передачу у комунальну власність квартири АДРЕСА_2 . Слід зазначити, що Управління комунального майна Хмельницької міської ради і Хмельницька міська рада не заперечували прийняття спірної квартири на баланс у разі задоволення позовних вимог. У Хмельницької міської ради ніяких повноважень щодо квартири АДРЕСА_2 не виникло у розумінні цього позову, оскільки АТ «Укрпошта» не вчинила відповідних дій по її передачі до комунальної власності Хмельницької міської ради. Хмельницька міська рада не приймала ніяких рішень, які б у розумінні цього позову були перешкодою до реалізації права позивачів на приватизацію квартири. Задоволення цього позову з відповідачем Хмельницька міська рада не вирішить спору, так як вона не зможе провести процедуру приватизації квартири позивачів без вчинення АТ «Укрпошта» вказаних дій. Припущенням є висновок апеляційного суду, що (напевне) Хмельницька міська рада може порушити права позивачів на приватизацію квартири у майбутньому. З цієї причини відсутні підстави у позовній заяві ставити вимоги до Хмельницької міської ради, які вона (у разі задоволення позову) мала би їх вчинити. Таким чином, є безпідставним висновок апеляційного суду про те, що у цій справі позивачі обрали неправильний спосіб захисту порушеного права, оскільки Хмельницьку міську раду мали зазначити як співвідповідача, а не як третю особу.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду в складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

14 листопада 2025 року справа передана судді-доповідачу Крат В. І. у зв`язку з обранням судді Білоконь О. В. до Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 22 вересня 2025 року вказано, що підставами касаційного оскарження заявники зазначають застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20, тощо (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Також заявники оскаржують судове рішення з передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав (вказують на порушення судом норм процесуального права, оскільки апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України). Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, на виконання ухвали Верховного Суду від 01 вересня 2025 року надано уточнену редакцію касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Фактичні обставини

ОСОБА_1 з вересня 1983 року зареєстрована і проживає у квартирі АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі також зареєстровані та проживають члени її сім`ї: донька - ОСОБА_2 з травня 1989 року та зять - ОСОБА_3 з квітня 1994 року.

Об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_1 є житловим будинком з 1959 року. Відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 24 листопада 1994 року № 122 земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, передана в постійне користування для житлового будинку обласного виробничого управління поштового зв`язку.

10 грудня 2009 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради прийнято рішення № 1377 про оформлення права власності за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на об`єкт нерухомого майна: будівлю відділення поштового зв`язку № 21, загальною площею 221, 2 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення Управлінням житлово-комунального господарства видано свідоцтво серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2009 року про право власності держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на будівлю відділення поштового зв`язку № НОМЕР_2 , загальною площею 221, 2 кв. м, на АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2016 року в справі № 686/985/16 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/57009579), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 березня 2017 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/65698225) та постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87601920),

позов ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задовлено;

визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 10 грудня 2009 року № 1377 в частині оформлення права власності на будівлю відділення поштового зв`язку № НОМЕР_2 , загальною площею 221,2 кв. м на АДРЕСА_1 , за державою в особі Міністерства транспорту та зв`язку України;

скасовано свідоцтво серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2009 року про право власності держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на будівлю відділення поштового зв`язку № 21, загальною площею 221,2 кв. м, на АДРЕСА_1 .

Підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених у справі № 686/985/16, стало встановлення судом факту порушення її житлових прав (права на проживання та користування квартирою АДРЕСА_2 ), у зв`язку з неправомірним рішенням виконавчого комітету про оформлення права власності на будівлю за вказаною адресою та видачею на підставі цього рішення свідоцтва про право власності держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на будівлю відділення поштового зв`язку № 21, загальною площею 221,2 кв. м за вказаною адресою.

14 листопада 2018 року державним реєстратором управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради було прийнято рішення, індексний номер 44028249, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), відповідно до якого за ПАТ «Укрпошта» проведена державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю відділення поштового зв`язку № 21, загальною площею 221,2 кв. м. на АДРЕСА_1 . Підставою для державної реєстрації зазначено, зокрема, свідоцтво про право власності, видане Управлінням житлово-комунального господарства 16 грудня 2009 року, яке станом на час проведення вказаних реєстраційних дій скасовано судовими рішеннями у справі № 686/985/16.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 грудня 2023 року в справі № 686/20468/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115729934), залишеною без змін постановою Верховного Суду від 05 березня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125673358):

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково;

рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення;

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково;

визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради за індексним номером 44028249 від 14 листопада 2018 року про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Укрпошта» на будівлю відділення поштового зв`язку №21 загальною площею 221,2 кв. м, що на АДРЕСА_1 ;

в іншій частині позову відмовлено.

Апеляційний суд у справі № 686/20468/22 встановив, що при підготовці технічного паспорту від 30 жовтня 2008 року, який було надано заявником ПАТ «Укрпошта» державному реєстратору, на будівлю відділення поштового зв`язку № 21 поштамту - Центру поштового зв`язку № 1 Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», розташованої за вказаною адресою з подальшим оформленням свідоцтва на право власності, БТІ міста Хмельницького склався поверхневий план, експлікацію внутрішніх площ будівлі літ. «А1», з яких вбачається всього по приміщенні поштового зв`язку площа складає 76,9 кв. м Квартира АДРЕСА_3 , всього по квартирі площа складає 78,0 кв.м. Квартира АДРЕСА_5 , всього по квартирі АДРЕСА_5 площа складає 66,3 кв. м. По квартирам АДРЕСА_3 , 2 площа складає 144,3 кв. м по будівлі площа складає 221,2 кв. м. А свідоцтво від 16 грудня 2009 року про право власності держави в особі Міністерства транспорту та зв`язку України на будівлю відділення поштового зв`язку № 21 загальною площею 221,2 кв. м, по зазначеній адресі, видане управлінням ЖКГ Хмельницької міської ради скасовано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 березня 2017 року, та постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року. Крім того, в Державному реєстрі речових прав наявна інформація щодо права власності на квартиру АДРЕСА_6 . Наданими сторонами доказами підтверджено, що окрім приміщення поштового зв`язку, площею 76,9 кв. м; за вказаною адресою знаходяться ще й житлові квартири, загальна площа яких складає 144,3 кв. м.

Позивачі звертались до АТ «Укрпошта», Міністерства інфраструктури стосовно приватизації квартири АДРЕСА_1 .

28 серпня 2021 року Міністерство інфраструктури листом повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до наказу Мінінфраструктури від 05 липня 2017 року № 240 «Про затвердження Акта передавання майна до статутного капіталу ПАТ «Укрпошта» вказану будівлю включено до статутного капіталу АТ «Укрпошта». Право власності на будівлю відділення поштового зв`язку № 21 площею 221 кв. м на АДРЕСА_1 залишається зареєстрованим за АТ «Укрпошта». З метою реалізації їх права на приватизацію займаного житла, Мінінфраструктури звернулось до АТ «Укрпошта» розглянути питання стосовно передачі житлових приміщень, розташованих в будівлі відділення поштового зв`язку №21 АДРЕСА_1 до комунальної власності.

11 квітня 2022 року АТ «Укрпошта» листом № 112.001.002-1692-22 повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, АТ «Укрпошта» є власником будівлі відділення поштового зв`язку №21 за адресою: АДРЕСА_1 , що не є об`єктом житлової нерухомості. Об`єктів житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрпошта» не зареєстровано.

16 січня 2024 року позивачі направили Генеральному директору ПАТ «Укрпошта» заяву (з додатками) щодо оформлення передачі у спільну часткову власність квартири АДРЕСА_2 , відповіді на яку не отримали.

Позиція Верховного Суду

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року всправі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина перша статті 263 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності (абзац 1 частини першої статті 345 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (частини перша, десята, одинадцята статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Касаційний суд вже зауважував, що:

встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла, гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення. Визнання відповідного суб`єктивного права (права на приватизацію) та зобов`язання вчинити дії щодо розгляду заяви про оформлення передачі квартири у приватну власність у контексті цієї справи є належним та ефективним способом захисту порушених прав. Якщо уповноважений орган, створений місцевою державною адміністрацією, орган місцевого самоврядування, державне підприємство, організація, установа, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, зволікають із винесенням відповідних рішень, вони мають бути зобов`язані вжити усіх визначених законодавством заходів щодо приватизації та розглянути заяву про передачу спірного житла у приватну власність особи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 296/8558/21 (провадження № 61-1311сво23));

органи приватизації, органи місцевого самоврядування мають право відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, лише у випадку відсутності у них права на приватизацію та/або заборони приватизувати конкретне приміщення. Зазначення в ордері, що він видається на житлову площу у гуртожитку, а не на житлове приміщення державного житлового фонду, не впливає на його законність як підстави на вселення особи до житла, крім випадку, якщо він скасований або визнаний недійсним. Зміна власника житлового фонду, категорії житла (будинку, гуртожитку) не може бути підставою для відмови мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла. Неналежне виконання обов`язку щодо обліку житлових приміщень (квартир) державного житлового фонду, що перешкоджає їх приватизації громадянами, які на законних підставах вселилися та проживають у цих приміщеннях (квартирах) та відповідно до закону мають право на їх приватизацію, не може покладати на цих громадян негативні наслідки такої бездіяльності уповноважених органів державної влади / місцевого самоврядування та тягар ризиків відмови у приватизації житлових приміщень (квартир) з цих підстав (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 травня 2025 року у справі № 759/1426/22 (провадження № 61-15198сво23));

посилання юридичної особи на відсутність на підприємстві органу приватизації не скасовує обов`язок відповідача як підприємства, у віданні якого перебуває спірне житлове приміщення, створити такий орган та забезпечити дотримання прав позивачів при здійсненні приватизації квартири (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 листопада 2022 року в справі № 346/4211/21 (провадження № 61-7327св22));

юридична особа не позбавлена можливості або створити орган приватизації, або укласти з уповноваженими на це органами в межах територіальної громади, договір про надання послуг з приватизації житлового фонду чи делегувати органу місцевого самоврядування відповідні повноваження на приватизацію спірної квартири (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 травня 2025 року в справі № 686/18578/23 (провадження № 61-1355св25)).

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17)).

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (див. пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18)).

Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення та створюються передумови для виникнення «колізії» судових рішень (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2023 року в справі № 442/3663/20 (провадження № 61-6501св21)).

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

У справі, що переглядається:

позивачі звернулися з позовом про зобов`язати АТ «Укрпошта» передати квартиру АДРЕСА_2 до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького для її подальшої приватизації. З посиланням на преюдиційність обставин, встановлених у справах № 686/20468/22 та № 686/985/16, підставою позову було те, що 16 січня 2024 року позивачі звернулися до AT «Укрпошта» з заявою про передачу їм у власність квартири АДРЕСА_2 (том 1, а. с. 1 - 7);

апеляційний суд при скасуванні рішення суду першої інстанції міркував так, що в позові потрібно відмовити внаслідок неналежного складу відповідачів;

апеляційний суд не звернув уваги, що у справах за участі сторін № 686/20468/22 та № 686/985/16 встановлені зокрема, такі обставини: наявність права користування ОСОБА_1 та членів її сім`ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - квартирою АДРЕСА_2 ; об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_1 є житловим будинком з 1959 року; відповідно до рішення Хмельницької міської ради № 122 від 24 листопада 1994 року земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, передана в постійне користування для житлового будинку обласному виробничому управлінню поштового зв`язку;

апеляційний суд залишив поза увагою, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла, гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення. Визнання права на приватизацію є належним способом захисту;

апеляційний суд не врахував, що в справі № 686/20468/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115729934) апеляційний суд відмовив у задоволенні вимог про визнання права на приватизацію квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки позивачі не надали належних та допустимих доказів щодо звернення до відповідного органу приватизації з заявою до якої додані всі необхідні документи, а відповідний орган прийняв рішення за цією заявою, у зв`язку з чим звернення позивача до суду з такими вимогами є передчасними та задоволенню не підлягають. Натомість в цій справі підставою позову було саме те, що 16 січня 2024 року позивачі звернулися до AT «Укрпошта» із заявою про передачу їм у власність квартири АДРЕСА_2 . Відповіді з приводу отриманої заяви від 16 січня 2024 року позивачі не отримали станом на день подачі позовної заяви до суду. Відповідач в межах цієї справи протиправно надавав позивачам формальні відмови з підстав, непередбачених чинним законодавством, створює штучні перешкоди у реалізації прав на приватизацію квартири. Тому визнання права на приватизацію, за таких обставин, є належним способом захисту позивачів;

апеляційний суд відмовив в задоволенні позову внаслідок неналежного складу відповідачів. Тому постанову апеляційного суду потрібно змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення частково ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку із наведеним касаційний суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково; постанову апеляційного суду змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови; в іншій частині постанову апеляційного суду - залишити без змін.

Оскільки касаційний суд частково змінює оскаржене судове рішення, але лише у частині мотивів його прийняття, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Фанда Надія Миколаївна, задовольнити частково.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 червня 2025 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко