Справа № 157/214/25
Провадження № 2-др/157/9/25
03 грудня 2025 рокумісто Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про визначення місця проживання дитини з батьком,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини. В свою чергу ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про визначення місця проживання дитини з батьком.
Ухвалою суду від 07.04.2025 зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 .
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.11.2025 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 лютого 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн сплаченого позивачкою судового збору та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, надано сторонам строк для подання суду та одна одній доказів щодо розміру понесених ними судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та строк для подання заперечень щодо розміру понесених іншою стороною судових витрат.

У позовній заяві та відзиві на зустрічну позовну заяву позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) ОСОБА_1 зазначила, що попередній розрахунок судових витрат за надання юридичної консультації, підготовку позовної заяви, участь в судових засіданнях становить 9000 грн.

У зустрічний позовній заяві позивач (відповідач за первісним позовом) ОСОБА_2 зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить: витрати на правничу допомогу, орієнтовний розмір 5000 грн, який залежатиме від кількості підготовлених адвокатом процесуальних документів та кількості судових засідань, в яких братиме участь адвокат, а також 1211,60 грн сплата судового збору.

Представник позивача до закінчення судових дебатів у справі клопотав про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для подачі доказів, що підтверджують розмір понесених сторонами судових витрат.

21.11.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Федчик С.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, у якій просить ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17750 грн.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились. Представник позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат просив справу розглянути без участі позивачки та її представника

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає клопотання позивачки ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу підставними і такими, що підлягає задоволенню.

Згідно з пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.11.2025 позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Федчик С.В., задоволено повністю, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 лютого 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Вишковська В.І., відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн сплаченого позивачкою судового збору та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн судового збору. Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, надано сторонам строк для подання суду та одна одній доказів щодо розміру понесених ними судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та строк для подання заперечень щодо розміру понесених іншою стороною судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивачки ОСОБА_1 надано такі докази: договір про надання правничої (адвокатської) допомоги від 31.01.2025; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги (відповідно до п. 3 договору) від 20.11.2025; фіскальний чек від 20.11.2025.

В акті приймання-передачі наданої правничої допомоги (відповідно до п. 3 договору) від 20.11.2025 міститься детальний опис робіт:

31.01.2025 проведення особистого прийому ОСОБА_1 , визначення способів захисту прав клієнта, вивчення документів для подачі позовної заяви, тривалістю 0,5 год, всього на суму 750 грн;

3-4.02.2025 підготовка позовної заяви, в тому числі вивчення додаткових матеріалів, судової практики, тривалістю 4 год, вартість згідно з договором на суму 5000 грн;

15.04.2025 вивчення та аналіз зустрічної позовної заяви з додатками, підготовка відзиву на позовну заяву на 8 арк, тривалістю 3 год, на суму 4500 грн;

29.04.2025 підготовка до судового розгляду та участь в судовому засіданні, тривалістю 1 год, вартістю 1500 грн;

21.10.2025 - підготовка до судового розгляду та участь в судовому засіданні, тривалістю 2 год, вартістю 3000 грн;

20.11.2025 підготовка до судового розгляду та участь в судовому засіданні, тривалістю 1 год, вартістю 1500 грн;

Таким чином, вартість наданих адвокатом послуг позивачці становить 17750 грн, що були сплачені ОСОБА_1 ОСОБА_4 20.11.2025.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно з висновком зробленим у постанові Верховного Суду 13.03.2025 року у справі № 275/150/22, принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Керуючись зазначеними вище нормами закону та судовою практикою, зважаючи на наявність належних доказів, що підтверджують факт та розмір понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутність заперечень щодо їх співмірності та обґрунтування зменшення розміру витрат від ОСОБА_2 , беручи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, суд вважає за необхідне покласти такі судові витрат на відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 133, 141, 246, 259, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про визначення місця проживання дитини з батьком.

Задовольнити заявлену вимогу про стягнення понесених позивачкою ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17750 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, місцезнаходження: 44501, Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Воля, буд. 2, .

СуддяРоман ХОДАЧИНСЬКИЙ