ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

03 грудня 2025 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/11606/21

Номер провадження: 22-ц/819/1264/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.

секретар Олійник К.О.

учасники справи:

представник позивачки: адвокат Резуненко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 серпня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Булах Є.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Солоцький Дмитро Олександрович про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У липні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, у якому просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю у період протягом п`яти років до дня відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру загальною площею 34,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Померла була одинокою особою, спадкоємців не мала, спадщину ніхто не прийняв. В той же час, з 2015 року і по день смерті ОСОБА_2 позивачка фактично проживала разом з померлою, між ними склалися фактичні сімейні відносини онуки і бабусі. ОСОБА_1 здійснювала догляд, вела спільне господарство, загальний бюджет, купувала продукти, ліки, оплачувала комунальні послуги, приділяла належну увагу та здійснювала інший догляд за спадкодавцем. Після смерті ОСОБА_2 позивачка організувала та оплатила її поховання, оплатила експертизу та інше. Приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, які б підтвердили родинні зв`язку із померлою.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Резуненко Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства, невідповідність висновків суду матеріалам справи. Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі, які підтверджують факт проживання позивачки зі спадкодавцем ОСОБА_2 . Суд необґрунтовано не взяв до уваги довідку ОСББ, показання свідка, документи про поховання, які, на думку апелянта, є допустимими доказами, що повністю підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

В письмовому відзиві, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції, представник Херсонської міської ради просить відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.09.2020 Дніпровським районним у місті Херсоні ВДРАЦС ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис №854.

На підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 12.03.2004, ОСОБА_2 була власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 08.09.2020 та квитанціями про сплату підтверджено, що ОСОБА_1 оплатила витрати за поховання ОСОБА_3 та проведення СМЕ.

04.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Херсонського МНО Солоцького Д.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрито спадкову справу №18/2020 (№ 66877656).

За даними Спадкового реєстру від 04.12.2020 спадкові договори/ заповіти ОСОБА_2 не складала.

Постановою від 02.06.2021 за вих.. №466/02-31 приватний нотаріус Херсонського МНО Солоцький Д.О. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що позивачкою не подано документів про наявність родинних зв`язків з померлою, а також заповіти від імені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , що унеможливило встановлення факту наявності підстав для закликання спадкоємства ОСОБА_1 .

За даними відмітки у паспорті громадянина України, ОСОБА_2 з 22.08.1979 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №К5-154321-ф/л від 05.08.2020, позивачка ОСОБА_1 з 19.03.2019 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки ОСББ «Акрополь» №70 від 15.12.2021 ОСОБА_1 проживала останні 5 років за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 28.02.2025, в реєстрі відсутня інформація щодо задекларованого/ зареєстрованого місця проживання осіб окрім померлої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 повідомила, що з позивачкою є сусідкою, подругою та знайома з нею близько 15 років. Знає, що ОСОБА_1 переїхала у 2015 році під Новий рік до ОСОБА_2 . Чому ОСОБА_1 переїхала до ОСОБА_2 не знає. Свідок, коли йшла на роботу, періодично 1-2 рази на тиждень заходила в гості до Ксенії та до ОСОБА_2 у період з 2015 року по 2021 рік. Зі слів Ксенії свідок обізнана, що остання оплачує комунальні платежі за квартиру та у них із бабусею спільний бюджет. Ксенія піклувалась про бабусю, доглядала її, купувала їй ліки, продукти харчування, речі. Похованням ОСОБА_2 займалася позивачка.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (Постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц).

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Подібні за змістом висновки виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що позивачка ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 постійно були зареєстровані за різними адресами; в силу різниці їх віку, відносини не могли носити характеру «бабуся» - «онука», належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту проживання позивачки з ОСОБА_2 однією сім`єю позивачка не надала, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Самі лише пояснення свідка щодо загальних обставин, які пов`язані з тим, що вона була знайомою ОСОБА_2 і позивачка постійно проживала разом з нею протягом більше п`яти років, не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, а можуть засвідчити лише факт наявності близьких відносин між сторонами. Інших доказів на підтвердження факту їх проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, спільного господарства, бюджету, наявності між ними взаємних прав і обов`язків матеріали справи не містять.

При цьому суд правильно не взяв до уваги як доказ спільного проживання однією сім`єю позивачки із ОСОБА_2 довідку ОСББ «Акрополь» №70 від 15.12.2021, підписану головою ОСББ Соловйовою О., оскільки зазначений документ складено без посилань на будь-які джерела та підписано особою, яка не надавала письмових пояснень та не була допитана у якості свідка. Це ж стосується і акту ОСББ «Акрополь» від 06.11.2025 року, що наданий представником позивачки до суду апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів зауважує, що зазначені документи прямо протирічать письмовій заяві безпосередньо позивачки ОСОБА_1 , яка звертаючись до нотаріуса з питанням прийняття спадщини зазначила, що вона проживає за місцем своєї реєстрації в м.Одеса (т.1 а.с.95).

Колегія суддів вважає, що показання свідка ОСОБА_4 носять загальний характер і не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування, і не стосуються спільного проживання позивачки з померлою, а свідчать про їх дійсно близькі відносини, підтвердженням чого є також докази понесених витрат на поховання спадкодавиці.

Установивши, що відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не носили характеру сімейних та не були пов`язані зі спільним веденням господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції у достатньому обсязі з`ясував усі обставини справи та правильно застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними. Обставини справи, досліджені судом першої інстанції, підтвердилися під час апеляційного розгляду справи та їм надана правильна оцінка.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 369, 374,375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Резуненка Дениса Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 03 грудня 2025 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько