Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/10985/25

номер провадження 22-з/824/1542/2025

Суд апеляційної інстанції у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

головуючого Лапчевської О.Ф.

суддів Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з заявою про забезпечення позову, просив накласти арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 663 414,61 грн.

В обґрунтування вимог заяви вказував що Київським апеляційним судом розглядається справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.07.2025 №761/10985/25 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат у розмірі 549 255,32 грн. та 3% річних у розмірі 114 159,29 грн. Дана заборгованість виникла з підстав досить тривалого не виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, що виникли на підставі ухвалених рішень по справі №761/25760/16 та №761/18221/21, що є предметом спору по справі №761/10985/25.

Вказував, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2011 року у справі №2-324/11 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (правонаступником якого є ОСОБА_1 ) суму боргу за договором позики у розмірі 956 820 грн в межах дійсної вартості спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5 : 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_2 ; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_3 ; 1/2 частини автомобіля «Toyota Land Cruiser», 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , 1/2 частини автомобіля «БМВ-325», 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Вказував, що вартість нерухомого майна на 04.08.2008 становила 5 675 150,00 грн., що еквівалентно 1 171 317,41 доларів США. Єдиним спадкоємцем вищезазначеного майна є ОСОБА_3 , єдиним джерелом її доходів є пенсія за віком, розмір якої становить 2 533,33 грн.. В той же час, відповідач вступила у спадщину, за об`єктами нерухомості, та не здійснювала державну реєстрацію права власності на ці об`єкти, штучно створюючи перешкоди для примусового виконання вищевказаних судових рішень, перешкоджаючи зверненню стягнення на нерухоме майно боржника.

Вказував, що до моменту ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, відповідач зможе провести державну реєстрацію права власності на успадковане нерухоме майно та здійснити подальше відчуження такого майна третім особам, в тому числі шляхом дарування.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі ст. 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавець таким чином дає особам, які беруть участь у справі, можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Важливо, аби особа, клопотавши про застосування певних заходів забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Заявник вказує на те, що відповідачкою у вересні 2025 року виконано рішення по справі №761/25760/16 та №761/18221/21, тобто погашено загальну суму заборгованості за цими рішеннями у розмірі 1 814 135,11 грн.

В суді першої інстанції позивач з такою заявою не звертався. При цьому, звертаючись з такою заявою до суду апеляційної інстанції, не вказує, яким чином змінились обставини та які з`явились ризики невиконання рішення суду, про що свідчить необхідність звернення заявника з клопотанням про забезпечення позову. Жодного обґрунтування заява про забезпечення позову в цій частині не містить, як і не містить вказівки на реальні дії, що можуть свідчити про намір відповідача ухилитись від виконання рішення суду.

Керуючись ст. 149, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: