Номер провадження2-о/465/374/25
Справа № 465/9802/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без розгляду

"02" грудня 2025 р. м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Баран О.І.,

з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу:

заявник:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ),

заінтересовані особи:

Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 79013, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 29),

предмет заяви: встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в:

31 жовтня 2025 року представник заявника, адвокат Буженко Юрій Сергійович, засобами поштового зв`язку звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Кутузівки, Токмацького району Запорізької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Токмак, Пологівського району Запорізької області.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 03.11.2025 указану заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків.

11 листопада 2025 року (вх.№35815/25) від представника позивача, адвоката Буженка Ю.С. на адресу суду, засобами поштового зв`язку, надійшла заява про усунення недоліків. Заяву передано судді 12.11.2025.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.11.2025, відкрито провадження у справі, явку заявника визнано обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово: 13.11.2025, 19.11.2025 та 02.12.2025.

Заявник про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, як у відповідності із ч. 5 ст. 130, ч. 7 ст. 272 ЦПК України, так і шляхом направлення йому SMS-повідомлення та повідомлення у додаток «Viber» на повідомлені заявником засоби зв`язку (а.с. 53, 55, 56 зворот, 57 зворот, 58, 61 зворот, 63, 67 зворот, 69-70).

У судове засідання, призначене на 02.12.2025, учасники справи у черговій раз не з`явились.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальної дії.

У справі, що розглядається позивач допустив неодноразову неявку, при цьому його явку визнано обов`язковою.

Разом з тим, відповідно до п.4 ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності належно повідомленого учасника справи, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відтак норми ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Тож, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання, а також в даному разі визнання його явки обов`язковою.

У зв`язку із неявкою заявника суд не має можливості з`ясувати усі обставини справи, здійснити її повний та об`єктивний розгляд, встановити інші обставини, які мають значення для справи.

При цьому, в ухвалі про залишення заяви без руху звернено увагу заявника на тому, що до матеріалів заяви додано лише документи, видані органами на непідконтрольній території України, при цьому без зазначення того, у кого перебувають оригінали, а також на те, що з урахуванням постанови Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 759/17678/22, правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту смерті на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованих на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України. Наголошено на обов`язку заявника додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), із зазначенням щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Також звернено увагу заявника на те, що доказами, які підтверджують факт народження / смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути: пояснення заявників, свідків; письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи, висновки експертів; копії лікарського свідоцтва /довідки про народження / смерть; наказ командира військової частини про виключення із особового складу; дані особистого листування; дані, отримані з відкритих джерел чи соціальних мереж, які доводять факт ведення бойових дій у конкретній місцевості у певний час; акти про настання смерті.

У зв`язку із цим, для забезпечення повноти та об`єктивності розгляду заяви, суддя пропонував заявнику в змісті ухвали від 03.11.2025 додати до неї всі наявні докази, які можуть бути оцінені в сукупності із документами, виданим органами та установами самопроголошених утворень, оскільки до існуючої редакції заяви таких не додано.

На указане заявник уваги не звернув. Тому, в ухвалі про відкриття провадження у справі судом повторно звернено увагу заявника на тому, що до матеріалів заяви додано лише документи, видані органами на непідконтрольній території України, при цьому без зазначення того, у кого перебувають оригінали. У зв`язку із цим, для забезпечення повноти та об`єктивності розгляду заяви, явку заявника визнано обов`язковою для надання особистих пояснень.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поряд з цим, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак, суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі неявки до суду належно повідомленого заявника, якщо його явка визнана обов`язковою.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 754/16126/16 (провадження № 61-17043св21), від 20 травня 2022 року у справі № 753/8582/19-ц (провадження № 61-20040св21).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 43, 257-261, 353-355 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини другої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.