Справа № 643/76/25
Провадження № 2/643/1769/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.,

представника позивача - адвоката Савченко О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника адвоката Савченко О.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіль OPEL ASTRA, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , в сумі 98 530,00 грн. (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот тридцять грн. 00 коп.); судові витрати.

Позов обгрунтований таким.

ОСОБА_2 , перебував із відповідачкою, ОСОБА_1 у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2023 р. Валківським відділом ДРАСЦ у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2024 р. шлюб було розірвано (справа № 643/11185/24). Під час шлюбу, 12.06.2024 р., подружжям за спільні кошти було придбано автомобіль OPEL ASTRA, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, VIN № НОМЕР_2 , який було зареєстровано за відповідачкою, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Іншого спільного майна подружжя не має.

На даний час спірним автомобілем користується відповідачка, згоди щодо порядку користуванням автомобілем між колишнім подружжям не досягнуто, відповідачка заперечує, що автомобіль є спільною власністю подружжя.

Ураховуючи, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідачки, ОСОБА_1 , позивач згоден одержати від матеріальну компенсацію за належну йому частку автомобіля, тому позивач вважає справедливим стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль, а саме, 1/2 частину його ринкової вартості. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу № 111/24 від 21.11.2024 р., ринкова вартість автомобілю OPEL ASTRA, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, VIN № НОМЕР_2 , становить 197 060,00 грн. (сто дев`яносто сім тисяч шістдесят грн. 00 коп.). Отже, стягненню з відповідачки підлягає 98 530,00 грн. (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот тридцять грн. 00 коп.).

Ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 10.01.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

24.01.2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, оскільки автомобіль вона придбала за власні кошти.

07.03.2025 за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_2 адвокат Савченко О.О. подала відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

11.03.2025 року через канцелярію суду відповідач ОСОБА_1 подала клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка може підтвердити факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів від продажу квартири та факт витрачання коштів на придбання автомобіля. Вказане клопотання було задоволено судом.

Ухвалою суду від 11.03.2025 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення по справі і підтримала позовні вимоги.

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти позову та звернула увагу суду, що надала власну оцінку автомобіля, яка є нижчою від оцінки позивача, позаяк спеціаліст оцінював спірний автомобіль безпосередньо, а спеціаліст, який був залучений позивачем оцінював авто через інформацію яка міститься в мережі Інтернет.

Крім того, відповідачка зазначила в судовому засіданні, що це майно було придбане подружжям під час шлюбу, однак кошти на цей автомобіль займала вона в позику і їх потрібно віддавати, а колишній чоловік свою частку боргу не віддає.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що є матір`ю відповідачки. Грошові кошти на придбання автомобілю були у її доньки з продажу квартири, яка належала стороні відповідача у 2019 році. Для придбання автомобілю відповідачка ще додавала свої кошти дві тисячі, і частину ще займали.

Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2023 по 30.10.2024р.

Під час шлюбу, 12.06.2024 р., подружжям за спільні кошти було придбано автомобіль OPEL ASTRA, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, VIN № НОМЕР_2 , який було зареєстровано за відповідачкою, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК Українимайно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення щодо рівності часток у спільній сумісній власності містить ч. 2 ст. 372 ЦК України.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України,кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав від інших співвласників грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості його частки, припиняється з дня її отримання.

Результати аналізу зазначеної правової норми дають підстави для висновку, що у випадку надання співвласником згоди на припинення його права на частку у спільній частковій власності з одержанням від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, ризик невиплати такої грошової компенсації несе саме співвласник, який заявив вимогу про припинення його права на частку у майні.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 210/4854/15-ц (провадження N 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі N 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18).

Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положення ст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 358 та 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

Судом встановлено, що позивач погоджується на стягнення на його користь частки у спірному автомобілі та на припинення його права власності на частину спірного автомобілю.

Оскільки автомобіль OPEL ASTRA, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, VIN № НОМЕР_2 знаходиться у користуванні відповідачки, з неї підлягає стягненню грошова компенсація за частку позивача у транспортному засобі.

При цьому суд не бере до уваги звіт № 111/24 від 21.11.2024 року, який був наданий позивачем, позаяк під час проведення оцінки за цим звітом, спеціаліст зробив свій висновок лише на інформації про спірний автомобіль з мережі Інтернет.

Натомість, суд бере до уваги звіт від 19.01.2025 року, який був зроблений на замовлення відповідачки, позаяк до цього звіту надана фототаблиця спірного автомобілю, описано детально його технічні характеристики, що робить цей звіт більш точним.

За таких обставин суд при визначенні розміру грошової компенсації за вказаний автомобіль бере до уваги його вартість визначену у звіті від 19.01.2025 року, а саме 131 000 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та присудження на користь позивача грошової компенсації за одну другу частку ринкової вартості автомобіль OPEL ASTRA, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , в сумі 131 000 / 2 = 65 500 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідачки про те, що автомобіль вона придбала за особисті кошти, позаяк на майно придбане в період перебування у шлюбі діє презумпція спільності майна подружжя, позовних вимог про визнання майна особистою власністю відповідачкою не заявлено.

Одночасно суд вважає за необхідне вирішити питання судових витрат у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та судові витрати у виді сплаченого судового збору покласти на позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного,керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за одну другу частку ринкової вартості автомобіля OPEL ASTRA, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір сірий, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , у сумі 65 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 644,14 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3

Суддя - О.О. Олійник