Справа № 342/754/23
Провадження № 6/342/23/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

при секретарі судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городенка заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Борщенко Владлена Валеріївна, про розстрочення виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Борщенко Владлена Валеріївна, про розстрочення виконання рішення суду , в якій заявник просить розстрочити виконання рішення суду від 19.09.2023 у справі № 342/754/23 терміном на один рік.

Заява обґрунтована тим, що 19.09.2023 Городенківський районний суд ухвалив рішення у справі № 342/754/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей та на утримання матері до досягнення дітей трирічного віку. Стягнення аліментів розпочато з 28.06.2023 і проводиться до досягнення дітьми повноліття. Після ухвалення зазначеного рішення позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 342/754/23 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Ухвалою Городенківського районного суду від 26.06.2025 заяву було прийнято до розгляду, а ухвалою від 31.07.2025 - задоволено частково. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, ухвалою від 18.08.2025 апеляційне провадження було відкрито, а постановою від 14.10.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Внаслідок усіх цих процесуальних дій виконавчі листи тривалий час не були передані до виконавчої служби, і виконавче провадження не відкривалося. У зв`язку з цим за час, що минув від моменту ухвалення рішення до теперішнього часу, утворилася значна заборгованість по аліментах, яка за попередніми підрахунками може становити суму, що суттєво перевищує реальний річний дохід ОСОБА_1 . Заявник не ухиляється від виконання рішення суду і має щире бажання виконати покладені на нього обов`язки. Водночас, фінансове становище на сьогоднішній день є складним. Не має постійного офіційного місця роботи, здійснює лише тимчасові підрядні роботи з непостійним доходом. Крім того, утримує двох літніх батьків пенсіонерів, які знаходяться на фінансовому забезпеченні та лікуванні. Таким чином, негайне виконання судового рішення в повному обсязі є для ОСОБА_1 фактично неможливим, оскільки призведе до серйозного порушення його права на мінімальні засоби існування та створить загрозу для належного догляду за непрацездатними членами його родини.

Від ОСОБА_2 до суду пустили заперечення на клопотання (заяву), в якій просить суд відмовити у задоволення заяви ОСОБА_1 про відтермінування виконання рішення суду від 19.09.2023 у справі № 342/754/23. Зазначає, що заявник постійно працює у Великій Британії (м.Лондон) на ремонтно-будівельних роботах із січня 2023 року. У 2024-2025 роках здійснив не менше п`яти авіа перельотів до Норвегії, орендував житло та автомобіль для організації зустрічей із дітьми. Має у власності в Україні: двокімнатну квартиру у Києві (ЖК бізнес-класу), автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, земельну ділянку та частку у приватному будинку. Отже, твердження боржника про відсутність коштів є неправдивими та маніпулятивними. Боржник посилається на необхідність допомоги батькам, однак батько ОСОБА_3 здійснює пасажирські перевезення, має автомобіль, будинок і земельні ділянки, отримує пенсію, мама працює у дитячому садку і підтримує заробітну плату. Реальну допомогу на лікування батька здійснював інший син ОСОБА_4 , що підтверджується банківськими переказами. Жодного підтвердження витрат на лікування батька з боку ОСОБА_1 не надано. Таким чином, боржник має стабільне джерело доходу та проживає за кордоном, ухиляється від виконання рішення суду щодо сплати аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, судові засіданні по справі призначалися на 19.11.2025, 25.11.2025 та 01.12.2025.

17.11.2025 від представника заявника адвоката Борщенко В.В. до суду поступила заява про відкладення розгляду справи призначеного на 19.11.2025 о 10:30 год. у зв`язку з її участю у іншому судовому засіданні. Проте, до заяви не було подано доказів про участь адвоката у іншому судовому засіданні в цей же час.

Судове засідання 17.11.2025 по справі не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

25.11.2025 до суду від представника заявника адвоката Борщенко В.В. поступила заява про відкладення розгляду справи призначеного на 25.11.2025 у зв`язку з її участю у іншому судовому засіданні. Проте, до заяви не було подано доказів про участь адвоката у іншому судовому засіданні в цей же час.

Судове засідання 25.11.2025 по справі не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді.

У судове засідання 01.12.2025 учасники справи не з`явилися, про дату розгляду справи повідомлялися у передбаченому чинним законодавством порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на час розгляду справи (09:30 год 01.12.2025) до суду від учасників справи не надходило.

Неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду на підставі ст. 435 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі Шмалько проти України (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і , водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справі Горнсбі проти Греції.

У рішенні від 17 травня 2005 року по справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (рішення у справі Трихліб проти України, заява №58312/00, пп.25-32, від 20 вересня 2005 року, у справі Іммобіліаре Саффі проти Італії, заява №22774/93, ЄСПЛ 1999-V, п.66).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..., а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Відповідно до ч. 1, 2, 5, 7 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №796/43/2018, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України Про виконавче провадження, згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України Про виконавче провадження є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Судом встановлено, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року у справі № 342/754/23 позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Резнік Катерина Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері до досягнення дітей трирічного віку, задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 28.06.2023 і проводити до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів на утриманні дітей підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 , щомісячно, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку. Стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 розпочати з 28.06.2023. Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В іншій частині позову відмовити. Рішення набрало законної сили 20.10.2023.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року було вирішено питання про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 342/754/23 (провадження 2/342/394/2023) на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Резнік Катерина Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері до досягнення дітей трирічного віку.

Адвокат Борщенко В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду. Зазначаючи в заяві, що фінансове становище заявника на сьогоднішній день є складним, не має постійного офіційного місця роботи, здійснює лише тимчасові підрядні роботи з непостійним доходом. Крім того, утримує двох літніх батьків пенсіонерів, які знаходяться на фінансовому забезпеченні та лікуванні.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, заявником не наведено у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, а ті обставини, на які посилається заявник, не носять такого характеру.

Посилання представника заявника про неможливість сплати ОСОБА_1 аліментів через фінансове становище та утримання двох літніх батьків не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язань.

Доказів на підтвердження того, що матеріальне становище ОСОБА_1 протягом останнього часу істотно погіршилося, чи виникли інші об`єктивні та виключні обставини в його житті, що унеможливлюють виконання судового рішення заявником суду не надано.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Також суд звертає увагу на те, що на час звернення із заявою про розстрочення виконання рішення суду в матеріалах справи відсутня не тільки інформація про наявність виняткових обставин, про скрутне матеріальне становище заявника, про наявність інших обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, але і відсутня інформація про суму нарахованих ОСОБА_7 коштів на стягнення аліментів, які йому слід сплати на даний час.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наведені заявником підстави для розстрочення виконання судового рішення не є підставою для задоволення цієї заяви відповідно до вимог норм ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи викладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для розстрочення виконання рішення, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для розстрочення виконання судового рішення у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 352-353, 435 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Борщенко Владлена Валеріївна, про розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Гайдич Р. М.