Справа № 577/4856/25
Провадження № 2-о/584/75/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в складі : головуючого - судді Токарєва С.М.,

за участю: секретаря Зікрати Я.В.,

представника заявника адвоката Бебех І.О. /в режимі відеоконференції/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті та особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 14 квітня 2025 року під час захисту Батьківщини, виконуючи бойове завдання в районі східніше н.п. Лобкове Василівського району Запорізької області, зник безвісті.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що встановлення вказаного факту йому необхідно для отримання інформації про місце знаходження його брата та вчинення необхідних для цього дій і процедур, як брата, щодо встановлення його місця знаходження.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.45,46).

Вислухавши пояснення представника заявника, яка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладенних у поданій заяві, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , заявник у справі, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 29.12.2011 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.11.1995 (а.с.15, 18-20).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_2 № НОМЕР_3 від 03.12.2021 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 21.08.1992 (а.с.10-11,16).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 9 листопада 1995 року, 9 листопада 1995 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , і останній після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.14).

Таким чином, з вказаних свідоцтв вбачається, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну матір - ОСОБА_4 , тому вони являються рідними (неповнорідними) братами.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Нова Слобода Путивльського району Сумської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.13).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області від 28 квітня 2025 року № 02-16/60 вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: ОСОБА_2 (брат), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно з сповіщенням сім`ї № 2/2913 від 21 квітня 2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 сповіщено про те, що його брат, молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 під час захисту Батьківщини, виконував бойове завдання в районі східніше н.п. Лобкове Василівського району Запорізької області, зник безвісті. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст.315 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз положень ст.315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно з ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення юридичного факту необхідно для подальшого отримання інформації про місцезнаходження його брата та вчинення необхідних для цього дій та процедур.

Можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, пов`язано з настанням для заявника певних юридичних наслідків.

Разом з тим, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє.

Отже, що стосується необхідності встановлення факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 , то в заяві не надано доказів звернення та отримання відповіді, відмови заінтересованими особами у справі, а також не надано доказів на підтвердження необхідності встановлення такого факту для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Крім того, наявні у заявника документи підтверджують родинні відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме те, що вони являються рідними (неповнорідними) братами, вказана обставина ніким не оспорюється, зазначені документи не є втраченими та не містять будь-яких неточностей чи розбіжностей, а тому в судовому порядку факт родинних відносин встановленню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України в особі Управління з питань осіб, зниклих безвісті та особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв