ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/3274/24 Головуючий суддя І інстанції Дудченко В. О.
Провадження № 22-ц/818/2310/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 січня 2025 року, у справі № 626/3274/24, за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання дій протиправними та скасування рішення у порядку Закону України «Про захист прав споживачів»,

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання дій протиправними та скасування рішення відповідача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 у 2016 році після смерті батька успадкувала будинок з надвірними будовами та присадибною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вона має власну квартиру, потреби у використанні зазначеного будинку у якості житла у неї не було. За цією адресою ніхто не був зареєстрований і фактично у будинку не проживав. Лише у теплу пору року на присадибній ділянці у неї вирощувалась різна городина. Неодноразово від представників AT «Харківгаз» їй надходила пропозиція заміни лічильника за вищевказаною адресою, проте через хворобу у зимовий період вона не могла туди дістатись. Вже влітку, за попередньою домовленістю до домоволодіння 01.06.2021 року прибули майстри Красноградського відділення AT «Харківгаз» і замінили газовий лічильник в будинку на привезений ними з собою. Жодних зауважень до роботи та цілісності лічильника не було і у складеному акті про його демонтаж не відображено.

Наступного дня, тобто, 02.06.2021 року їй зателефонували з газової служби і попередили про необхідність інвентаризації та перевірки усього газового обладнання ніби з метою попередження аварії. Вона не заперечувала проти такої перевірки, так як тривалий час це обладнання було без належного догляду. Незабаром до будинку прибула група представників відповідача приблизно з 4-5 осіб, які перевіряли газовий котел, плити, інше обладнання, вимагали документи щодо їх установки. При цьому, невідомо з якою метою, представниця газової служби декілька разів їй повторила, що пошкоджено лічильник і за це вона буду відповідати. За результатами перевірки їй було повідомлено, що у будинку ніхто не проживає, тому його відключено від газопостачання з метою недопущення аварії. Також цими представниками відповідача складено декілька документів, які нею були отримані під підпис, у т.ч. Акт про порушення №КН 004795 від 02.06.2021 року. Заперечень чи зауважень до акту, як і до інших документів, вона не вносила, оскільки їй це не пропонувалось, а записів про порушення вона не бачила і узагалі не розуміла про що ці документи. Через декілька місяців, у вересні 2021 року Комісією з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 прийнято наступне рішення (оформлене протоколом від 23 вересня 2021 року): Акт про порушення № 4795 від 02.06.2021р. визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задовольнити повністю. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу», комісія вирішила провести донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу споживачем (фізичною особою) права користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення за цінами закупівлі природного газу AT «Харківгаз» протягом періоду з 02.06.2019р. по 01.06.2021р. в обсязі 10738,88м3, вартістю 78663,41 грн. Таким рішенням відповідача вона безпідставно і несправедливо звинувачена у крадіжці газу, тобто у діях, які вона ніколи не вчиняла і навіть теоретично не могла вчинити, так як до облаштування десятки років тому газової системи у будинку не мала ніякого відношення. Однак відповідач, користуючись своїм монопольним становищем, з метою отримання додаткових прибутків вдався до певних маніпуляцій щодо визнання її винною у тому, чого вона не робила.

Вважає, що зазначене вище рішення Комісії з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз» від 23 вересня 2021 року є противоправним і підлягає скасуванню. Вважає, що протиправність відповідачем рішення полягає в наступному. Рішенням комісії (п.1) затверджено акт про порушення від 02.06.2021 №КН 004795 на підставі недостовірної інформації, без документального підтвердження обставин і характеру порушення. Рішенням комісії (п.2) проведено розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу усупереч вимогам пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС без зазначення і підтвердження способу облаштування несанкціонованого газопроводу. У п.2 рішення комісії не вказано конкретного споживача та адреси домоволодіння, за якою проводиться донарахування необлікованого природного газу. Відповідачем не встановлено і не підтверджено факт несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем унаслідок допущеного споживачем порушення, тобто, сам факт крадіжки газу. При розгляді акту про порушення, без будь-яких об`єктивних обставин чи інших поважних причин комісією порушено встановлений 2-х місячний термін розгляду. Переліченими протиправними діяннями відповідача суттєво порушуються її права та інтереси, що змушує її звернутися до суду за їх захистом, розраховуючи на справедливе і неупереджене вирішення спору.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд визнати дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо затвердження акту про порушення від 02.06.2021 № КН 004795 та проведення донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу протягом періоду з 02.06.2019 по 02.06.2021 за цінами закупівлі природного газу для AT «Харківгаз» в обсязі 10738,88м3 у сумі 78663,41 грн. протиправними; скасувати пункт 1 та пункт 2 рішення комісії з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз», оформлене протоколом комісії від 23 вересня 2021 року, по об`єкту споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 10 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо затвердження акту про порушення від 02.06.2021 № КН004795 та проведення донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу протягом періоду з 02 червня 2019 року по 02 червня 2021 року за цінами закупівлі природного газу для AT «Харківгаз» в обсязі 10738,88м3 у сумі 78663 (сімдесят вісім тисяч шістсот шістдесят три) грн 41 коп. протиправними.

Скасовано пункт 1 та пункт 2 рішення комісії з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз», оформлене протоколом комісії від 23 вересня 2021 року, по об`єкту споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Бєловол О.О. подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Здійснити розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вказано, що 01.06.2021 року за адресою споживача при демонтажі лічильника газу на планову держповірку було виявлено, що з вхідного та вихідного газопроводу до газового лічильника відбувається подача газу.

02.06.2021 року групою з припинення та відновлення розподілу природного газу в присутності споживача складено Акт про порушення №4795 з приводу виявлення у споживача несанкціонованого газопроводу діаметром 15 мм, проведеного шляхом прихованих заходів до лічильника газу, а саме: з`єднання вхідного та вихідного газопроводу до газового лічильника механічним шляхом та замурованого в стіні будинку під стріхою.

23.09.2021 року на засіданні комісії Красноградського відділення АТ «Харківгаз» з розгляду актів про порушення та проведенні перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем (далі Комісія з розгляду актів про порушення), на якому не був присутній Відповідач було прийнято рішення: Акт про порушення № 4795 від 02.06.2021р. визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задовольнити повністю та провести донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу споживачем (фізичною особою) права користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення за цінами закупівлі природного газу AT «Харківгаз» протягом періоду з 02.06.2019р. по 01.06.2021р. в обсязі 10738,88м3, вартістю 78663,41 грн.

Твердження позивача вважає безпідставними та не обґрунтованими відносно того, що представником відповідача не доведений факт наявності несанкціонованого газопроводу, а саме наявності трьох складових правопорушення, доведення пп. 37 п. 4 глави І Кодексу газорозподільних систем, який відсутній у ньому. При цьому Кодексом ГРС не визначено обов`язку Оператора ГРМ при виявленні несанкціонованого газопроводу встановлювати або доводити вказані три складові вказаного правопорушення, оскільки факт несанкціонованого газопроводу був підтверджений Актом №4795 від 02.06.2021 року, згідно вказаного акту подача газу відбувалася як з вхідного газопроводу до газового лічильника, так і з вихідного газопроводу, виявлений несанкціонований газопровід діаметром 15 мм, проведеного шляхом прихованих заходів до лічильника газу, а саме з`єднання вхідного та вихідного газопроводу до газового лічильника механічним шляхом та замурованого в стіні будинку під стріхою. Названі порушення доводять факт наявності несанкціонованого газопроводу та кваліфікується як порушення та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу згідно нормам кодексу ГРМ.

Тому безпідставним є твердження позивача відносно того, що відповідачем порушено встановлений законом строк розгляду актів про порушення Комісією з розгляду актів про порушення, оскільки з 12.03.2020 року в Україні було запроваджено карантин.

Звертає увагу, що в провадженні Красноградського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 626/3721/21 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу у сумі 78663,41 грн. Рішенням від 28.09.2022 року позов задоволений в повному об`ємі, дане рішення суду першої інстанції постановою Харківського апеляційного суду від 22.06.2023 року залишено без змін. При цьому, як в рішенні суду першої інстанції, та і в рішенні суду апеляційної інстанції зазначено, що Акт №004795 від 02.06.2021 року про наявність несанкціонованого газопроводу складено відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем. За даним рішенням Красноградського районного суду Харківської області, яке набрало законної сили, отриманий виконавчий лист та пред`явлений для примусового стягнення. Згідно акту звірки №231 взаємних розрахунків по стану за період з 01.12.2023 року по 04.10.2024 року споживач ОСОБА_1 добровільно сплачує нарахований їй за рішенням суду не облікований об`єм природного газу, що свідчить про її визнання, що Акт №КН004795 від 02.06.2021 року складений згідно з вимогами Кодексу Газорозподільних систем, який на даний час позивач просить визнати протиправним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Вказала, що складений представниками АТ «Харківгаз» акт про порушення від 02.06.2021 року не відповідає вимогам вказаним у п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, як за формою так і за містом.

Стверджує, що єдиним можливим випадком розгляду акту понад становлений строк є очікування результатів експертизи ЗВТ. У даному разі експертиза не проводилась, що вказує про відсутність підстав для порушення двомісячного строку розгляду акту про порушення. Неявка споживача не перешкоджала розгляду Акту комісії. При цьому КМУ на засіданні 16.06.2021 року продовжив карантин до 31.08.2021 року, але послабив деякі обмеження. Засідання комісії переносились не у зв`язку із запровадженням карантину, а з інших причин. Вважає, що об`єктивних обставин чи інших поважних причин для порушення встановлених законодавством строків у комісії з розгляду актів про порушення не було, і оскаржуване рішення у цій частині є законним.

Звертає увагу, що представник Відповідача також стверджує, що Акт №004795 від 02.06.2021 року під час розгляду справи №626/3721/21 визнано законним, однак це не відповідає дійсності і такого рішення не приймалось. Суди першої та апеляційної інстанцій у своїх рішеннях зазначали, що із зустрічним позовом вона до АТ «Харківгаз» у цій справі не зверталась. У зв`язку із чим, питання визнання протиправним зазначеного акту та скасування рішення комісії від 23.09.2021 не могло бути предметом судового розгляду. Більш того, складений з порушенням правових норм акт про порушення №КН 004795 від 02.06.2021 оригінал якого нею був долучений до позовної заяви і є у матеріалах справи не міг бути визнаний судом законним.

Зауважує, що у зв`язку з відсутністю у акті про порушення будь-яких відомостей про прихований характер облаштування несанкціонованого газопроводу у відповідача не було підстав для проведення перерахунку саме на підставі абзацу 2 п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, тобто за два роки, що передували дню виявлення порушення. Посилання представника відповідача на наявність судових рішень у справі №626/3721/21 є безпідставними, оскільки судами у вказаній справі не надавалась оцінка і не досліджувалась правомірність нарахування об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу. Схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 року №587/3412/21 та від 11.10.2024 року №369/12/22.

У відповіді на відзив представник відповідача Бєловол О.О. наголосила на наведених у скарзі запереченнях.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала суддю-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав наступні висновки.

Ураховуючи те, що при прийнятті 23.09.2021 рішення на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз» використана інформація, яка не підтверджена документально у встановленому законом порядку, суд вважає відповідне рішення комісії таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, відсутність у складеному представниками Красноградського відділення AT «Харківгаз» акті про порушення №004795 від 02.06.2021 конкретних даних про обставини і суть порушення є суттєвою обставиною, що впливає на визначення подальшого розрахунку об`єму необлікованого природного газу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 ЦК України, Кодексом ГРС, Положенням № 619.

Згідно з частиною 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Кодексом ГРС визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор газорозподільної системи та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного вузла обліку природного газу та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного вузла обліку природного газу та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проєктній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним вузлом обліку природного газу, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Оператор газорозподільної системи повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню) регламентується главою 8 розділу X Кодексу ГРС.

Згідно з пунктом 7 глави 8 розділу X Кодексу ГРС до демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення оператор газорозподільної системи має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора газорозподільної системи (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу.

Пунктом 7 розділу 9 розділу X Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного вузла обліку природного газу чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора газорозподільної системи на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Пунктом 3.1.3 Положення № 619 встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.

За змістом пункту 3.2.2 Положення № 619 у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.

Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи (абзац перший пункту 3.2.4 Положення № 619).

Пунктом 2.1 Положення № 619 визначено, що експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення № 619 експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення № 619).

Згідно з підпунктами 3.3.3.1-3.3.3.2Положення № 619 експертиза лічильника здійснюється у такій послідовності. Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3. Акт експертизи складається у трьох примірниках - по одному примірнику для споживача, газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації.

Відповідно до підпункту 3.3.3Положення № 619 після виконання робіт, зазначених у підпунктах 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу ГРС. Зокрема, підпунктом 3 пункту 1 цієї глави встановлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема лічильника газу).

Пунктами 1, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора газорозподільної системи складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно з абзацом першим пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором газорозподільної системи пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 454/934/21 (провадження № 61-10775св22) дійшов висновку про те, що для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Також у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) Верховний Суд виснував, що «згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу Газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

Не будь-які дії споживача тягнуть відповідальність та донарахування вартості природного газу, а лише ті, які можуть або могли вплинути на показники, об`єми, облік його споживання (див. постанову Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 646/4703/18).

Відповідно до частини 4статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктами 1, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРСМ передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ (пункт 1 глави 8 розділу X Кодексу ГРС).

Відповідно до частини 3статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас сам факт наявності пошкодження лічильника газу за відсутності інших обов`язкових елементів, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються (обліковуються частково чи з порушенням законодавства), або наявність інших дій, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, не свідчить про наявність несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Документи відповідача не містять інформації щодо наявності необлікованого (облікованого частково) газу або висновків про те, що правопорушення призвело до викривлення даних обліку природного газу, на підставі чого газопостачальною організацію здійснено відповідний розрахунок.

У постанові Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 535/868/18 (провадження № 61-2151св19) вказано, що: «відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Полтавагаз», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши повно та всебічно обставини справи, дослідивши, врахувавши та надавши оцінку всім поданим сторонами доказам за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, достовірності та достатності, обґрунтованого виходив із того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт вчинення відповідачем правопорушення на ринку природного газу щодо несанкціонованого відбору природного газу, пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра лічильника газу, що впливає на результати вимірювання, або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (тобто знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку). Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування здійснюється у випадку доведеності пошкодження лічильника газу або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, але ПАТ «Полтавагаз» не доведено вчинення відповідачем таких дій, зокрема, актом експертизи лічильника газу від 02 березня 2018 року № 10608 встановлено факт зупинки відлікового механізму при дії спрямованого магнітного поля, однак не доведено та не встановлено факту впливу стороннього фактору на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газ».

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 зазначено, що: «відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу Газорозподільних систем до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу Газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Висновок суду апеляційної інстанції про те, що самі по собі отвори є втручанням у роботу лічильника, які є аналогічними зриву пломби та не потребують проведення відповідної експертизи, не ґрунтуються на нормах права та здійснений внаслідок вільного помилкового тлумачення зазначених вище положень законодавства».

Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення фактів несанкціонованого втручання споживача у роботу засобу вимірювальної техніки (лічильника) та викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 509/2780/19 (провадження № 61-12321св20), від 07 квітня 2021 року у справі № 509/2781/19 (провадження № 61-8492св20), від 26 травня 2021 року у справі № 310/10313/18 (провадження № 61-14885св19).

Також, у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) зроблено висновок, що: «Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу Газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ».

Довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, акт про порушення, акт експертизи, протокол комісії з розгляду актів про порушення взагалі не містять висновків про те, що правопорушення призвело до викривлення даних обліку природного газу, на підставі чого газопостачальною організацію здійснено відповідний розрахунок. При цьому, не будь-які дії споживача тягнуть відповідальність та донарахування вартості природного газу, а лише ті, які можуть або могли вплинути на показники, об`єми, облік його споживання.

Матеріалами справи підтверджується та судовим розглядом встановлено, що АT «ХАРКІВГАЗ» надавало ОСОБА_1 послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 - на ім`я відповідача за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно Акту про порушення №КН 004795 від 02.06.2021 року співробітниками АТ «Харківгаз» за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: наявність несанкціонованого газопроводу.

23.09.2021 року на засіданні комісії Красноградського відділення AT «ХАРКІВГАЗ» з розгляду актів про порушення та проведенні перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем (далі Комісія з розгляду актів про порушення), на якому не була присутня ОСОБА_1 було прийнято рішення:

1. Акт про порушення № 4795 від 02.06.2021р. визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ та задовольнити повністю.

2. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу», комісія вирішила провести донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу споживачем (фізичною особою) права користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення за цінами закупівлі природного газу AT «Харківгаз» протягом періоду з 02.06.2019р. по 01.06.2021р. в обсязі 10738,88м3, вартістю 78663,41 грн.

У відповідності до частини 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків зокрема є договори та інші правочини. Частиною 3 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кодекс газорозподільних систем прийнятий Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №1379/27824 від 06.11.2015 року, а отже є актом цивільного законодавства, яким регулюються відносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 61-8510св18.

Так, Верховний Суд України у постанові від 12.09.2011 у справі №6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №14-503цс18 дійшли висновку, що визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 звернула увагу, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.11.1996 р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод гарантуються , що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом; оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі №905/1926/16

Як вбачається з рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28.09.2022 року в мотивувальній частині якого зазначено, що незважаючи на незгоду відповідача ОСОБА_1 з позовними вимогами та зазначення про неправомірність рішення комісії від 23.09.2021, в судовому порядку не було оскаржено рішення комісії по розгляду акту №4795 від 02.06.2022 та проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу за 2 роки, крім того факт виявленого порушення не заперечувався. Порядок нарахування збитків та їх сума не оспорюється. З позовом щодо зобов`язання АТ «Харківгаз» у домоволодінні шляхом підключення до газорозподільчої системи ОСОБА_1 також не зверталась.

В постанові Харківського апеляційного суду від 23.06.2023 року зазначено, що складений позивачем акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відповідачем не оспорювався, власного розрахунку який би спростовував розрахунок нею до суду не наданий. Відповідач не оспорив результати його розгляду комісією газорозподільного підприємства і не надав до суду належних і допустимих доказів про те, що вказані акт про порушення та розрахунок є невірними, або не відповідають нормам Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕ КП № 2494 від 30.09.2015р. Таким чином стороною відповідача не було спростовано розрахунку, наданого позивачем та фактичного користування послугами позивача внаслідок конклюдентних дій по сплаті послуг позивача, а тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України між сторонами виникли зобов`язання, зокрема пов`язані з обов`язком споживача послуг не користуватися природнім газом поза приладами обліку.

При цьому, як в рішенні суду першої інстанції, та і в рішенні суду апеляційної інстанції відсутні посилання, на які вказує представник відповідача, що Акт №004795 від 02.06.2021 року про наявність несанкціонованого газопроводу складено відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем.

Також, як суд першої інстанції так апеляційної інстанції вказали на те, що ОСОБА_1 в судовому порядку не було оскаржено рішення комісії по розгляду акту про порушення та проведення перерахунку (донарахування) об`ємів природного газу.

З урахуванням викладеного обраний позивачем спосіб захисту свого права, виходячи з формулювань позову відповідає можливим способам захисту прав.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» з 01.07.2015 року функції постачання та розподілу природного газу розподілені.

В свою чергу, АТ «ХАРКІВГАЗ» провадило господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ.

Кодексом ГРС визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні, відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

АТ «ХАРКІВГАЗ» надавало ОСОБА_1 послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 - на ім`я позивача за вказаною адресою відкрито особовий рахунок.

Загальні правові засади функціонування ринку природного газу України урегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498, «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. Згідно вказаної у додатку 20 до Кодексу ГРС форми акту про порушення (зразок додається до позову), у пункті 2 акту має бути детально вказано вид, обставини і суть порушення.

Згідно пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Відповідно до п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Факт виявленого 02.06.2021 порушення розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз» (протокол від 23.09.2021) і за результатами Акт про порушення №004795 від 02.06.2021 визнано таким, що відповідає вимогам ГРМ і задоволено повністю (пункт 1 рішення).

Як вбачається з тексту протоколу від 23.09.2021, на засіданні комісії слухали старшого менеджера з продажів відділу з продажів ОСОБА_2 , який вказує, що відповідно до акту про порушення, 01.06.2021р. за адресою домоволодіння, при демонтажі лічильника газу на планову держповірку було виявлено, що подача газу відбувається як з вхідного газопроводу до газового лічильника, так із вихідного газопроводу. 02.06.2021 року за даною адресою групою з припинення та відновлення розподілу природного газу було перевірено надану інформацію та виявлено наявність несанкціонованого газопроводу діаметром 15мм проведеного шляхом прихованих заходів, а саме: з`єднання вхідного та вихідного газопроводу до газового лічильника механічним шляхом та замурованого в стіні будинку під стріхою, що є підтвердженням фото-відео фіксацією.

Разом з тим, посилаючись на акт про порушення №004795 від 02.06.2021 року, доповідач Сердюк О.В. надав членам комісії інформацію, яка відсутня в даному акті, так як в Акті від 02.06.2021 вказана доповідачем інформація відсутня і даних про обставини та характер порушення в ньому не зазначена. Тобто передбачений для таких цілей пункт 2 форми акту взагалі не заповнений і обмежується лише відміткою напроти надрукованих на бланку акту слів «наявність несанкціонованого газопроводу».

Водночас положення Кодексу ГРС визначають, що Акт про порушення є єдиним офіційним документом, що встановлює факт та обставини порушення, і який після відповідного затвердження комісією породжує певні юридичні наслідки. Жодним іншим документом чи поясненнями спеціалістів, членів комісії тощо фіксація факту порушення не передбачена. Повноваження комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ обмежуються лише визначенням правомірності акту та встановленням донарахувань відповідно до виду порушення.

Протокол засідання комісії є лише процедурною складовою, яка відображає процес розгляду питань порядку денного і прийняте комісією рішення. При цьому, доповідь чи виступи членів комісії мають лише інформативний характер, не встановлюють факт порушення і не можуть змінити, доповнити або іншим чином редагувати зміст акту про порушення.

У зв`язку з цим, будь-яка інформація щодо суті та характеру порушення, джерела якої невідомі і яка не зафіксована у встановленому законом порядку, у тому числі відсутня в акті про порушення №004795 від 02.06.2021, не може бути визнана належним доказом факту порушення і є протиправною.

Розбіжності у інформації доповідача і наявної в акті про порушення не усунуті. Рішення щодо необхідності додаткового обстеження чи перевірки виявленого порушення з метою усунення недоліків акта про порушення від 02.06.2021 на підставі п.11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у даному випадку комісією не приймалось.

Ураховуючи те, що при прийнятті 23.09.2021 рішення на засіданні комісії з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз» використана інформація, яка не підтверджена документально у встановленому законом порядку, отже рішення комісії таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, відсутність у складеному представниками Красноградського відділення AT «Харківгаз» акті про порушення №004795 від 02.06.2021 конкретних даних про обставини і суть порушення є суттєвою обставиною, що впливає на визначення подальшого розрахунку об`єму необлікованого природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Отже, за змістом цієї норми при проведенні споживачу розрахунку об`єму необлікованого природного газу визначальне значення має саме спосіб облаштування несанкціонованого газопроводу (прихованого чи неприхованого) і від цього залежить правильність розрахунку об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу. Тобто, спосіб облаштування впливає на період проведення розрахунку (6 міс. чи 2 роки), об`єм і вартість донарахованого природного газу.

Як вбачається з п.2 рішення комісії від 23.09.2021, комісія вирішила провести донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу протягом періоду з 02.06.2019 по 01.06.2021 в обсязі 10738,88м3, вартістю 78663,41грн., тобто, на підставі положень абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС «Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу» за правилами прихованого облаштування газопроводу.

Однак, приймаючи таке рішення (п.2), комісія не обґрунтувала його і не зазначила способу облаштування несанкціонованого газопроводу, тобто, не вказала наявність тих обов`язкових обставин, необхідних для правильного визначення і застосування відповідно до положень абз.1 чи абз.2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС.

Затверджений комісією 23.09.2021 акт про порушення №004795 від 02.06.2021, як єдиний документ, що засвідчує факт порушення, містить лише позначку «наявність несанкціонованого газопроводу» без зазначення способу його облаштування (прихованого чи відкритого). Відсутність у акті про порушення посилань на прихований характер облаштування несанкціонованого газопроводу унеможливлює право комісії для застосування розрахунку, визначеного абзацем 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС, тобто нарахування за 2 роки.

Таким чином, враховуючи те, що ані акт про порушення №004795 від 02.06.2021, ані пункт 2 рішення комісії від 23.09.2021 року не містять даних про характер облаштування несанкціонованого газопроводу, то розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу було проведено з порушенням норм чинного законодавства та без врахування фактичних обставин справи, а відтак донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу відповідно до абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС (п.2 протоколу від 23.09.2021) та є неправомірним.

З тексту пункту 2 рішення комісії від 23.09.2021 вбачається, що донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу проведено за певний період, з визначенням періоду часу, обсягів і вартості природного газу, проте, не містить конкретних даних щодо споживача та за якою адресою таке донарахування проведено, що позбавляє це рішення будь-яких юридичних наслідків для застосування, тобто, є протиправним.

Пунктом 1 глави 2 розділу IX Кодексу ГРС встановлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Поняття «несанкціонований газопровід» наведено у пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС і фактично складається з трьох частин, це: 1) самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, 2) фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, 3) витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Згідно п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС «приховані заходи» - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Отже відповідно до положень вказаних норм, основним критерієм порушення при наявності несанкціонованого газопроводу, несанкціонованого відновлення газоспоживання; несанкціонованого втручання в роботу ЗВ і т.д. є виявлення факту несанкціонованого відбору природного газу з ГРМ (крадіжку газу).

Тобто, наявність будь-якого під`єднання, врізання, вварення тощо можливо кваліфікувати як відповідне порушення «несанкціонований газопровід» лише у тому разі, коли унаслідок таких дій споживання природного газу повністю або частково не обліковується лічильником газу, тобто має бути причинно-наслідковий зв`язок між діями (облаштуванням несанкціонованого газопроводу) і наслідками - відсутністю обліку відбору газу.

Таким чином, для покладення на споживача відповідальності у виді нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу вимагається встановлення факту, а не можливості несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу). Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 01.11.2018 у справі № 905/2191/15, від 24.10.2018 року справа № 914/2384/17 та у інших рішеннях суду касаційної інстанції.

Отже, під час проведення 02.06.2021 перевірки у будинку у наявності був газовий лічильник і у представників відповідача AT «Харківгаз», при виявленні ними порушення, була реальна можливість встановити відсутність обліку відбору газу. Разом з тим, як під час перевірки, так і на засіданні комісії 23.09.2021 питання відбору газу без обліку взагалі не розглядалось і, відповідно, не підтверджено документально.

Таким чином, без встановлення відповідачем наявності факту викривлення даних обліку природного газу унаслідок облаштування несанкціонованого газопроводу, пункт 2 рішення комісії від 23.09.2021 про проведення донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу, є протиправним.

Також Комісією з розгляду актів про порушення Красноградського відділення AT «Харківгаз» без будь-яких об`єктивних обставин чи інших поважних причин порушено встановлені терміни розгляду акт про порушення № 4795 від 02.06.2021 року.

Відповідно до п. 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС засідання комісії з розгляду акту про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акту про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності).

Проте, акт про порушення № 4795 від 02.06.2021 комісією розглянуто лише 23.09.2021 року, тобто більш ніж через 3 місяці. Будь-яких визначених Кодексом ГРС поважних причин розгляду цього акту понад встановлений термін у протоколі засідання комісії не зазначено, дані про проведення будь-якої експертизи відсутні.

При цьому КМУ постановою від 16 червня 2021 р. № 611 продовжив карантин до 31.08.2021 року, на який посилається позивач, але послабив деякі обмеження.

Враховуючи вищевикладене, позивачем доведена протиправність прийнятого відповідачем рішення від 23.09.2021, яка полягала в наступному:

- рішенням комісії (п.1) затверджено акт про порушення від 02.06.2021 №КН 004795 на підставі недостовірної інформації, без документального підтвердження обставин і характеру порушення;

- рішенням комісії (п.2) проведено розрахунок об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу усупереч вимогам пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС без зазначення і підтвердження способу облаштування несанкціонованого газопроводу;

- у п.2 рішення комісії не вказано конкретного споживача та адреси домоволодіння, за якою проводиться донарахування необлікованого природного газу;

- відповідачем не встановлено і не підтверджено факт несанкціонованого відбору природного газу з газорозподільних систем унаслідок допущеного споживачем порушення, тобто, сам факт крадіжки газу.

- при розгляді акту про порушення, без будь-яких об`єктивних обставин чи інших поважних причин комісією порушено встановлений 2-х місячний термін розгляду.

Факт навмисного втручання відповідачем в газовий лічильник позивачем при нарахуванні збитків не доведено, як і не доведено протиправних винних дій споживача, що призвели до несанкціонованого відбору газу. Такий висновок відповідає позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №155/1314/15-ц та постанові Верховного Суду від 14.02.2020 року по справі № 335/2576/19.

Є недоведеними доводи скарги про те, що Акт №004795 від 02.06.2021 року під час розгляду справи №626/3721/21 було визнано законним, оскільки вказаний акт не був предметом спору щодо його законності відсутні преюдиціальні рішення суду.

Відповідач не спростував висновків суду про те, що у акті про порушення відсутні будь-які відомості про прихований характер облаштування несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого у відповідача не було підстав для проведення перерахунку саме на підставі абзацу 2 п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, тобто за два роки, що передували дню виявлення порушення. Тому колегія суддів відхиляє посилання відповідача на наявність судових рішень у справі №626/3721/21. Судами у вказаній справі не надавалась оцінка і не досліджувалась правомірність нарахування об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу, наведені у відзиві на скаргу аргументи є обґрунтованими. Схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 року №587/3412/21 та від 11.10.2024 року №369/12/22.

Отже, судом першої інстанції відповідно до наявних у справі доказів, які відповідачем не спростовані, було обґрунтовано встановлено, що протиправними діяннями відповідача суттєво порушуються права та інтереси позивача, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та висновків суду не спростували.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»-залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 січня 2025 року-залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 24 листопада 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук.