Справа №198/528/25
Провадження №2/0198/297/25
03 грудня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-ща Юріївка, в порядку заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» Бачинський О.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» заборгованість загальною сумою 18 139,32 грн. та судові витрати.
Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 20.01.2023 між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 104956 за яким позичальнику надано кредит в сумі 10 667,00 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок/картки позичальника, з кінцевим строком погашення не пізніше 26.05.2023. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за його користування та інші передбачені договором платежі у порядку та строки визначені умовами договору, але не виконав свої зобов`язання. 28.06.2023 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» було укладено договір факторингу № 28/06/2023-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуто право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 104956, що було укладено з відповідачем. Відповідач не виконує належним чином свої кредитні зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обгрунтованою та документально підтвердженою та становить 18 139,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 667,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 6 671,32 грн.; заборгованість за комісією становить 801,00 грн. За наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 104956 від 20.01.2023 у розмірі 18 139,32 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7 000,00грн.
Позовна заява з додатками надіслані відповідачу позивачем, що підтверджено копією опису вкладення до цінного листа ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» та накладною з АТ «Укрпошта».
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечують.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався та відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних матеріалів.
Судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 20.01.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит № 104956 (індивідуальна частина), відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Згідно п.2.2.1 договору сума (загальна розмір) кредиту становить 10 667,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 8 000,25 грн. на номер рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 у національній валюті; у розмірі 2 666,75 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Пунктом 2.3 індивідуальної частини передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 286,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
Згідно з умовами п. 2.4. індивідуальної частини Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень.
Згідно п.2.6 загальний строк кредитування за кредитним договором складає 126 днів з 20.01.2023 по 26.05.2023.
Крім того, в матеріалах справи міститься: заява на видачу кредиту № 100392080 від 17.01.2023, паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, графік платежів за кредитним договором № 104956 від 20.01.2023, копія інформації - як погашати кредит, копія паспорта ОСОБА_1 , копія картки платника податків та довідка про реєстрацію місця проживання особи. Вказані документи засвідчені підписами відповідача.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На виконання умов вказаного договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконало свої зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 8 000,25 грн. Вказана обставина підтверджується копією платіжної інструкції № CRD 417088 від 20.01.2023.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з умовами договору факторингу № 28/06/2023-01 від 28 червня 2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» позивачем у справі, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі, право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , за договором про споживчий кредит № 104956 від 20.01.2023 в сумі 18 139,32 грн., з якої: 10 667,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 6 671,32 грн. - сума заборгованості по відсотках, 801,00 грн. - залишок по комісії, що також підтверджується витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, а також розрахунком заборгованості.
Листом від 11.09.2023, ОСОБА_1 , повідомлено про відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит № 104956 від 20.01.2023 із посиланням на реквізити нового кредитора.
Згідно з пунктом 6.2.3. вказаного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки, позивач ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф», на підставі договору факторингу № 28/06/2023-01 від 28 червня 2023 року, набуло право вимоги за Договором про споживчий кредит № 104956 від 20.01.2023, укладеним між первісними кредитодавцем ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем ОСОБА_1 , то у нього, як у нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредитних коштів та інших передбачених договорами платежів, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , відповідачем у справі, взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Доказів про визнання договору факторингу недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять.
Судом встановлено, що згідно з умовами договору про споживчий кредит № 104956 від 20.01.2023, позичальник ОСОБА_1 , відповідач у справі, зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених у договорі, однак не виконав умови вказаного договору.
Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС».
Матеріали справи не містять доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем на рахунок ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф».
Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредиту (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому кредитодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір кредиту є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 кредитні кошти отримав, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість за Договором про споживчий кредит № 104956 від 20.01.2023 на зальну суму 18 139,32 грн.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунків заборгованості за Договором про споживчий кредит № 104956 від 20.01..2023, відповідачем у справі, суду не надано, інші розрахунки заборгованостей на іншу дату за вказаним кредитним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості на загальну суму 18 139,32 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обгрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження та вони не спростовані відповідачем.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки поданий позивачем позов задоволений у повному обсязі з відповідача на користь ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у повному обсязі у сумі 2 422,40 грн., що підтверджено платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1893 від 23.07.2025.
Представником позивача у позовній заяві заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8статті 141 ЦПК України).
При цьому, однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 20250721 від 21 липня 2025 року, укладеного між адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф»; розрахунок суми судових витрат, у тому числі на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвоката серії ВС № 1358491 від 22.07.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Представлені ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» докази підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. Заперечень відповідача щодо заявленого розміру витрат на адресу суду не надходило.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн., оскільки саме цей розмір судових витрат доведений, документально обгрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись 526, 527, 530, 610, 620, 625, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 264, 280-282, 294,354,355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Суддя М. В. Білинський