Справа № 183/6908/19
№ 2-сз/183/44/25

У Х В А Л А
10 листопада 2025 року м. Самар
Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецький Д.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення зайво сплаченого судового збору за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року по цивільній справі № 183/6908/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні спільним майном,-
У провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна № 183/6908/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні спільним майном.
Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року закрито провадження у цивільній справі у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від позову.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.
Судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету.
Відповідно до пункту 5 Порядку, Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
Отже, повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється згідно Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів від 03 вересня 2013 року № 787, водночас, під час вирішення питання про повернення з Державного бюджету України коштів, сплачених як судовий збір за подання позовної заяви, за клопотанням (заявою) особи, яка його сплатила, суд перевіряє надходження таких коштів до державного бюджету на підставі платіжних документів.
Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Під час постановлення вказаної постанови Верховним Судом не вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат.
Разом з тим, згідно Окремої думки Верховного Суду від 22 вересня 2025 року, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Як зазначалося вище, ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2025 року закрито провадження у цивільній справі у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від позову.
Так, приписами пп. 2 п. 9 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду, судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У зв`язку з наведеним, заява ОСОБА_1 про повернення зайво сплаченого судового збору підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 260, 261, 353 ЦПК України, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 про повернення зайво сплаченого судового збору за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року по цивільній справі № 183/6908/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні спільним майном, - задовольнити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 10 листопада 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький