справа № 619/5377/25
провадження № 2/619/2336/25
РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складіголовуючого суддіБолибока Є.А. за участюсекретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/5377/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження позов про скасування обтяження.

Стислий виклад позиції сторін.

10 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Плугатирьової Н.В., звернувся до суду з позовом до Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив припинити обтяження, а саме, заборону на нерухоме майно тип майна: будинок за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого на підставі: перенесено з Єдиного реєстру заборон 03.04.2007 Дергачівською державною нотаріальною конторою (додаткові дані: заборона №1 від 22.01.2001, заявник: -Дергачівський районний суд Харківської області), що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4748784, дата реєстрації 03.04.2007. В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років помер його дідусь - ОСОБА_2 . За життя його дід ОСОБА_2 залишив заповіт, який посвідчений Якименко О.І., державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, 01 липня 2019 року, зареєстровано реєстрі за №1-543 на його ім`я - ОСОБА_3 . Зазначеним заповітом дід заповів все належне йому майно з чого б воно не складалося та перебувало і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на те, що він буде мати право заповів мені своєму онуку - ОСОБА_3 . Спадщина, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який належить померлому, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого Задоріною Т.В. державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 22 березня 2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-570. Після смерті, ОСОБА_4 відкрилась спадщина, скориставшись правом, яке надане йому ст.1269 ЦК України та у встановлений ст.1270 ЦК України строк, він звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої O.A. та подав заяву про прийняття спадщини. В травні 2025 року йому стало відомо, що на спадкове майно накладений арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 квітня 2025 року за № 422296065 на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (десять) - накладено заборону №1 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року, реєстраційний номер обтяження 4748784. Він є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 та у зв`язку із накладенням заборони на належний померлому житловий будинок, він не має змоги оформити свої спадкові права, адже на даний момент, спадкове майно знаходиться під арештом. Вважає, що має право на звернення до суду із даним позовом для подальшої реалізації своїх прав, отже зняття арешту у судовому порядку усуне перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його діда - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючі те, що на день подання позову не встановлена особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, він звертається з позовом лише до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Представник відповідача відзив на позов до суду не подав.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

12 вересня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.Призначено підготовче засідання на 13 год 00 хв 30 вересня 2025 року.

23 вересня 2025 року представник позивача адвокат Плугатирьова Н.В. надала до суду заяву про залучення до матеріалів справи відповіді Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.09.2025 № 72568 на заяву про зняття арешту з нерухомого майна б/н від 04.09.2025.

30 вересня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год 30 хв 08.10.2025.

08 жовтня 2025 року ухвалою суду витребувано докази, судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 24.11.2025.

14 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду від 08.10.2025 державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєва О.А. надала до суду засвідчену копію спадкової справи № 275/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори)

У судове засідання позивач не з`явився, у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. через систему «Електронний суд» надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років.

З огляду на договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями від 22.03.2000, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-570, власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року забезпечено позов у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2002 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 січня 2003 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення боргу.

З огляду на заповіт від 01 липня 2019 року, посвідчений державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І., зареєстровано реєстрі за №1-543, ОСОБА_2 заповів все належне йому майно з чого б воно не складалося та перебувало і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на те, що він буде мати право заповів своєму онуку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 квітня 2025 року за № 422296065 на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - накладено заборону №1 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року, реєстраційний номер обтяження 4748784.

11.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої O.A. з заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої О.А. від 20.05.2025 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його діда - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова мотивована тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 квітня 2025 року за № 422296065 на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - накладено заборону №1 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року, реєстраційний номер обтяження: 4748784. Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 11 квітня 2025 року за вих. № 649/02-14 було зроблено запит до Дергачівського районного суду Харківської області стосовно надання ним належним чином завіреної копії вищезазначеної у хвали, проте у відповіді від 16.04.2025 за вих.№ 09-09/19/2025 року Дергачівський районний суд зазначив, що інформація про ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22.01.2001 року відсутня, у зв`язку з закінченням терміну зберігання матеріалів по цивільній справі №2-369/2002 (2-521/2001) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про стягнення боргу. Оскільки відповідно до Акту №4 прийняття- передачі нотаріальних документів на державне зберігання до державного нотаріального архіву від 23 липня 2024 року, усі документи по 2010 рік у тому числі Реєстри для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів накладених судовими та слідчими органами виконавчої служби переслані до Харківського обласного державного нотаріального архіву, тому, Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 29 квітня 2025 року за вих. № 799/02-14 було зроблено запит до Харківського обласного державного нотаріального архіву стосовно надання ним належним чином завіреної ухвали від 22 січня 2001 року. У відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 02 травня 2025 року за вих.893/01-15 зазначено, що згідно з матеріалами та документами фонду № 14 «Дергачівська державна нотаріальна контора» виявлено запис під № 1 від 22 січня 2001 року про реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, належного (мовою оригіналу « ОСОБА_7 »,) та в наданій належним чином завіреній копії ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року вказано мовою оригіналу «Наложить арест на жилой дом, находящийся в АДРЕСА_1 ». Відповідно до п. 4.20 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь позивача - ОСОБА_2 .

За життя дід позивача ОСОБА_2 залишив заповіт, який посвідчений Якименко О.І., державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, 01 липня 2019 року, зареєстровано реєстрі за №1-543, відповідно до якого заповів все належне йому майно з чого б воно не складалося та перебувало і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на те, що він буде мати право заповів онуку - ОСОБА_3 .

Спадщина, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який належав померлому, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого Задоріною Т.В. державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 22 березня 2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-570.

11.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої O.A. з заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Мезєвої О.А. від 20.05.2025 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його діда - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що на спадкове майно накладений арешт.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11 квітня 2025 року за № 422296065 на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - накладено заборону №1 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року, реєстраційний номер обтяження 4748784.

Згідно зі ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Наведені Конституційні гарантії права володіти своїм майном поєднується з такими ж вимогами ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, яка відповідно до вимог частини 1статті 9 Конституції України ратифікована 17.07.1997 Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Копеський проти Словаччини» зазначено, що майном може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права. «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 зазначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст. ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Підставою звернення ОСОБА_3 до суду є наявність заборони на нерухоме майно, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 - накладено заборону №1 на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року, реєстраційний номер обтяження 4748784.

Матеріали спадкової справи № 275/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , який на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований за АДРЕСА_2 , містять ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу, якою у забезпечення позову суд наклав арешт на житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , належний відповідачу ОСОБА_4 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2001 року забезпечено позов у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2002 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 січня 2003 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Так як рішенням суду відмовлено у задоволенні позову, то підстави у забезпеченні позову відпали.

Зняття арешту з майна, тобто скасування існуючого обтяження, не буде порушувати прав та інтересів будь-яких осіб.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушуються права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості розпорядитися своїм майном, при цьому підстав для продовження обтяження на майно судовим розглядом не встановлено, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб - шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац 4 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Приписами ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Разом з тим, згідно з частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили (редакції Закону № 2518-ІХ від 15.08.2022). Тому належним способом захисту прав позивача є припинення обтяження речового права на нерухоме майно.

З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 82614016/16, від 11.02.2019 у справі №2а-204/1).

Враховуючи наявність обтяження на майно та не можливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд дійшов висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого обтяження, оскільки позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Збереження арештів за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника (постанова Верховного Суду 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21).

Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а вимога позивача підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Припинити обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме заборону на нерухоме майно тип майна: будинок за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого на підставі: перенесено з Єдиного реєстру заборон 03.04.2007 Дергачівською державною нотаріальною конторою (додаткові дані: заборона №1 від 22.01.2001, заявник: - Дергачівський районний суд Харківської області), що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4748784, дата реєстрації 03.04.2007.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 62302, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Садова, буд. 10, ідентифікаційний код 41430510.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок