Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/413/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року селище Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Ярошенко В.В.,

з участю:

прокурора Лещенка А.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Крейдіна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Народицької селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Коростенської окружної прокуратури Житомирської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Народицької селищної ради до ОСОБА_1 та просить стягнути з останнього на користь Народицької селищної ради Житомирської області безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю у сумі 263442 гривні 47 копійок, мотивуючи тим, що відповідач у період з 04 квітня 2017 року по 11 лютого 2025 року фактично користувався земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності Народицької селищної ради, на якій розташована належна йому нежитлова будівля, загальною площею 0,6988 га, кадастровий номер :01:002:0011, за адресою: АДРЕСА_1 , без укладення договору оренди земельної ділянки, у результаті чого зберіг (заощадив) кошти орендної плати у вказаній вище сумі.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Крейдін Сергій Олександрович зазначив, що за його переконанням, справа не підсудна Народицькому районному суду Житомирської області оскільки підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, з огляду на зміст правовідносин, що склалися та їх суб`єктний склад.

Прокурор Лещенко Антон Юрійович та представник позивача Народицької селищної ради Житомирської області Фомичев Олексій Віталійович в судовому засіданні щодо тверджень представника відповідача заперечували.

Перевіряючи правомірність та обґрунтованість тверджень представника відповідача, суд зважає на таке.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Судом встановлено, що прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування до фізичної особи про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, підставою звернення до суду стало те, що відповідач фактично користувався земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності Народицької селищної ради, не укладаючи договір оренди земельної ділянки, у результаті чого безпідставно зберіг кошти орендної плати.

На обґрунтування позовних вимог представником Народицької селищної ради було надано копію рішення Народицької селищної ради Житомирської області сьомої сесії VІ скликання №94 від 13 липня 2011 року, зі змісту якого убачається, що дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у користування на умовах оренди терміном на 49 років надавався ФОП ОСОБА_1 для промислового використання (переробки деревини) за заявою ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с. 222).

Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0011 було виготовлено в 2012 році для ФОП ОСОБА_1 (т.1 а.с. 218-221).

ОСОБА_1 на момент винесення рішення Народицької селищної ради від 13 липня 2011 року й по даний час зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №050905 (т.1 а.с. 231).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що він використовує земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0011 для здійснення підприємницької діяльності у сфері переробки деревини, зокрема, з червня 2025 року на ній розташована лісопильня.

На підставі викладеного й враховуючи те, що предметом судового розгляду є спір про наявність визначеного позивачем розміру заборгованості у відповідача щодо орендної плати за користування земельною ділянкою, питання про відведення та надання в оренду якої вирішувалось для промислового використання (переробки деревини) фізичною особою-підприємцем, а також те, що зазначений статус фактичного користувача земельної ділянки не змінився й на момент судового розгляду справи, суд дійшов переконання, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає, що провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 15, 255, 256, 260, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Народицької селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельною ділянкою, площею 0,6988 га, кадастровий номер :01:002:0011, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , сумі 263442 гривні 47 копійок, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити керівнику Коростенської окружної прокуратури Житомирської області та Народицькій селищній раді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 01 грудня 2025 року.

Суддя:Ірина ПІЩУЛІНА