Єдиний унікальний номер 448/1542/25
Провадження № 2/448/747/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24.11.2025 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання Гамарської І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
відповідача ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
вимоги позивача: про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення
учасники справи:
прокурор Білозір О.М.,
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача
2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 у справі 448/108/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 246 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.
5. Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не надав.
ІІ. Позиція учасників справи
6. В судовому засіданні прокурор Білозір О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
7. Представник Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника ради.
9. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
10. Ухвалою суду від 22.08.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
11. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, а сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
ІV. Обставини справи, встановлені Судом
12. Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 246 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Вищевказаний вирок суду не оскаржений та не скасований, набрав законної сили 07.07.2025 року, у ньому визначено суму збитків, завданих кримінальним правопорушенням, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України.
14. З долучених до позовної заяви матеріалів вбачається, що Яворівською окружною прокуратурою Львівської області скеровано лист від 04.08.2025 року №14-5905-23-2842 вих-25 до Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області. У вказаному листі керівник окружної прокуратури просить повідомити про вжиття органом місцевого самоврядування заходів щодо стягнення завданих збитків за вироком від 04.06.2025 у справі №448/108/25, зокрема її стягнення у судовому порядку та про вжиття заходів цивільно-правового порядку. В разі невжиття претензійно-позовних заходів, повідомлено, що Яворівською окружною прокуратурою буде подано позов, у зв`язку з чим просять надати інформацію щодо реквізитів рахунків місцевого бюджету для можливого зарахування грошових коштів.
17. Шкода, спричинена відповідачем, не відшкодована.
V. Застосоване судом законодавство
18. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. До місцевого суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
19. Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадку та у порядку, встановленому законом.
20. Частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
21. Частиною першою статті 24 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного або господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.
22. Відповідно до частини 3 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
23. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 Цивільного процесуального кодексу України).
24. Прокурор звернувся до суду з даним позовом та на підставі ст. 131-1 Конституції України, ч.3 ст.56 ЦПК України і ч.3 ст.23 Закону України"Про прокуратуру" здійснює представництво в суді законних інтересів держави.
25. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають:навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів,природні ресурси, як залучені в господарський обіг,так і не використовувані в економіці в даний період (земля,надра,води,атмосферне повітря,ліс та інша рослинність,тваринний світ),ландшафти та інші природні комплекси. Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.
26. У ст.1 Лісового кодексу України вказано,що ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.
27. Згідно з ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.
28. Стаття 39 Лісового кодексу України розподіляє ліси за екологічним і соціально-економічних значенням, встановлює категорії лісів. Зокрема, захисні ліси, що виконують переважно водоохоронні, ґрунтозахисні та інші захисні функції.
29. Згідно статті 95 Лісового кодексу України громадський контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється громадськими інспекторами охорони навколишнього природного середовища, повноваження яких визначаються положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері навколишнього природного середовища.
30. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
31. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
32. Згідно статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
33. Статтею 107 ЛК України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
34. Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
35. Відповідно до ч. 4-5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
36. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
37. Стаття 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.
38. Порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені у дозволі; порід, вирубку яких заборонено.
39. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
40. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина щодо завдання шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
41. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
42. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Аналогічна позиція вказана і у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4.
Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок Мостиського районного суду Львівської області від 04.06.2025 у справі №448/108/25 відносно ОСОБА_1 , є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, зокрема, позову про відшкодування шкоди, завданої злочином.
43. Відповідно до пункту сьомого частини третьої статті 29, пункту четвертого частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
44. Відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди.
45. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
46. Згідно з приписами частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
47. Згідно з статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
48. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
49. Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
50. Таким чином, з матеріалів справи встановлено наявність усіх підстав для стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди завданої навколишньому середовищу, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка відповідача, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина.
51. Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
52. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
VI. Висновок Суду
53. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, сукупність наданих доказів у їх взаємозв`язку, достатності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 була спричинена шкода Шегинівській сільській раді Яворівського району Львівської області.
54. Вина ОСОБА_1 у заподіянні майнової шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, вчиненої на території природно-заповідного фонду, встановлена вироком Мостиського районного суду Львівської області від 04 червня 2025 року, який набрав законної сили. Встановлені рішенням суду обставини кримінального правопорушення та його вини у вказаному кримінальному правопорушенні, а також обставини розгляду справи, розмір шкоди, що була заподіяна з вини відповідача не підлягають доказуванню у даній справі.
55. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
56. Аналогічна позиція вказана і у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4.
57. Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок Мостиського районного суду Львівської області від 04.06.2025 у справі №448/108/25 відносно ОСОБА_1 , є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, зокрема, позову про відшкодування шкоди, завданої злочином.
60. Керівник прокуратури надав суду належні та допустимі докази на підтвердження заподіяної ОСОБА_1 шкоди навколишньому середовищу, внаслідок кримінального правопорушення. Відповідач відзиву з запереченнями проти позовних вимог суду не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.
VІІ. Розподіл судових витрат
62. відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
63. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь держави.
З цих підстав, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284, 352,354 ЦПК України, Суд,
1. Позов керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі: Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення -задовольнити повністю.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00. коп.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
7. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
9. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
10. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
11. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
12. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
13. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
14. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складений 28.11.2025.
Суддя Світлана ГІРЯК