Справа № 156/1363/25
Провадження № 2-о/156/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Комзюк Н.Н.,

за участю секретаря судового засідання - Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлівська сільська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Білецька Інна Миколаївна звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області із заявою, у якій просить встановити факт того, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №651162, зареєстрований 06.08.2004 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16-206, на земельну ділянку прощею 3,27 га, яка розташована в межах Павлівської сільської ради Іваничівського (зараз Володимирського) району Волинської області, для ведення особистого селянського господарства, належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що заявник є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, до складу якої увійшла, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, прощею 3,27 га, яка розташована в межах Павлівської сільської ради Іваничівського (зараз Володимирського) району Волинської області. Однак, оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору у заявника не має можливості через те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку містить розбіжності у написанні «імені» батька заявника, а саме у вказаному Державному акті помилково зазначено власника як ОСОБА_3 , замість вірного ОСОБА_2 . Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 05.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі за вказаною заявою.

У судове засідання заявник та його представник не з`явились. Від адвоката Білецької І.М. надійшла заява про розгляд справи без її та позивача участі, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника Павлівської сільської ради.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи.

Згідно з пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком заявника записаний ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії довідки Павлівської сільської ради №1316 від 07.08.2025 вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 є дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно з копією Державного акта про право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №651162 від 06.08.2004 власником земельної ділянки вказаний ОСОБА_3 .

Разом з цим, із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.08.2025 №HB-025 вбачається, що відомості про власника вказано як « ОСОБА_2 », а документом, що посвідчує право вказано «Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №651162 від 06.08.2004».

З відповіді на адвокатський запит від 16.10.2025 вбачається, що з 01.01.2013 державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, відповідно внести зміни щодо власника земельної ділянки до Державного акта неможливо.

Таким чином, досліджені судом докази беззаперечно свідчать про те, що саме на ім?я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №651162, зареєстрований 06.08.2004 за №16-206 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, у якому помилково вказано ім?я власника « ОСОБА_5 », замість вірного « ОСОБА_6 ».

Виходячи з того, що при написанні ім?я власника у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №651162 було допущено помилку, що є перешкодою в оформленні заявником спадкових прав, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлівська сільська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №651162, зареєстрованого 06.08.2004 за №16-206 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, на земельну ділянку прощею 3,27 га, яка розташована в межах Павлівської сільської ради Іваничівського (Володимирського) району Волинської області, для ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Н. Комзюк