Справа №:755/6471/15-ц
Провадження №: 6/755/573/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лазоришин А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою суду від 08.04.2026 року у справі №755/6471/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, -

у с т а н о в и в:

02.10.2025 року до суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, у якій боржниця просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року у справі №755/6471/15-ц за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Вимоги заяви мотивовано тим, що на виконанні Дніпровського ВДВС у місті Києві перебувало виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №755/6471/15-ц виданого 15.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошових коштів у розмірі 5 420 долар США 70 центів, що еквівалентно 114539 грн. 39 коп. та 687 грн. 50 коп. В межах ВП НОМЕР_3 ухвалою суду від 08.04.2016 року за поданням державного виконавця відносно боржниці встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до повного виконання майнових зобов`язань боржниці перед ОСОБА_2 , які визначені зазначеним вище рішенням суду. 11.05.2023 року заступником начальника Дніпровського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто. У зв`язку зі зміною обставин, а саме смертю стягувача ОСОБА_2 , наявні підстави для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Зі змісту положень ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, яке примусово виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що виконавче провадження щодо стягнення заборгованості закінчено 11.05.2023 року у зв`язку зі смертю стягувача, на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження боржниці як фізичної особи та громадянки України на виїзд з України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши зміст заяви боржниці ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до задволення, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 26.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалене рішення у справі №755/6471/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошових коштів від 18.04.2014 року у сумі 5420 (п`ять тисяч чотириста двадцять) доларів 70 (сімдесят) центів США, що в еквіваленті національної валюти становить 114539 (сто чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн. 39 коп. та 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 50 коп. Стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) грн. 75 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року у справі №755/6471/15-ц задоволене подання державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 . Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 до повного виконання майнових зобов`язань перед стягувачем ОСОБА_2 згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва №755/6471/15-ц, виданого 15.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошових коштів від 18.04.2014 року у розмірі 5 420 долар США 70 центів, що еквівалентно 114 539 грн. 39 коп. та судовий збір у розмірі 687 грн. 50 коп.

За даними АСВП судом встановлено, що виконавчі провадження у яких боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_2 НОМЕР_3 та НОМЕР_4 звершені 01.10.2025 року та 02.10.2015 року відповідно.

Дані про ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі боржників відсутні.

Постановою заступника начальника Дніпровського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 11.05.2023 року закінчене виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №755/6471/15-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 15.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в загальній сумі 115226,89 грн. У постанові заступник начальника послався на те, що стягувач помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_2 ). Залишок заборгованості за виконавчим документом складає 102133,70 грн., виконавчий збір та витрати стягнуто.

Статтею 441 ЦПК України визначено:

1. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

2. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

3. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

4. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

5. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

6. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

7. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2015 року у справі №755/6471/15-ц.

Стягувач ОСОБА_2 помер, дані про заміну стягувача у виконавчому провадженні чи виконавчому листі відсутні, виконавчі провадження за якими ОСОБА_1 є боржником, а ОСОБА_2 або його спадкоємці - стягувачами відсутні.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 124 і згадуване вище рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик против Венгрии", § 35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою «Сіссаніс проти Румунії»), скарга № 23468/02, § 70).

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, § 60)...».

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

У даній ситуації наявність тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не є виправданою за обставин смерті стягувача ще у 2021 році та відсутності виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості, з огляду також на те, що за положеннями ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі країни може бути вжите у разі наявності виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 43, 259-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, застосоване ухвалою суду від 08.04.2026 року у справі №755/6471/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - задовольнити.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, яке встановлене ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2016 року у справі №755/6471/15-ц та згідно якої тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 до повного виконання майнових зобов`язань перед стягувачем ОСОБА_2 згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва № 755/6471/15-ц, виданого 15.07.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики грошових коштів від 18.04.2014 року у розмірі 5420 долар США 70 центів, що еквівалентно 114 539 грн. 39 коп. та судовий збір у розмірі 687 грн. 50 коп. - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 28.11.2025 року.

Суддя -