Справа № 712/5881/25
Провадження № 2/712/2817/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Чапліної Н.М., за участі секретаря судового засідання Саса Л.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси 28 квітня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення 12667,10 грн заборгованості за кредитним договором № 144375 від 22 червня 2024 року; 2422 грн. 40 коп. судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позов обґрунтований тим, що 22.06.2024між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" (надалі - Первісний Кредитор, Кредитодавець) та Відповідачем укладено Кредитний договір № 144375 (надалі - Договір, Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Частиною 4 пункту 5.3 Договору передбачено, що Позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що вся інформація надана Кредитодавцю, в тому числі під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною;

Відповідно до 2.2.1 Сума (загальний розмір) кредиту становить 6945.00 грн. (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000.40 грн. на № рахунку/ картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944.60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.

Пунктом 2.5. індивідуальної частини передбачено, що комісія за надання кредиту складає 1 944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Отже, відразу після вчинених дій Відповідача, 22.06.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" ініціювало переказ коштів згідно договору на платіжну картку № НОМЕР_2 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця.

Виходячи з вищевказаного, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується Довідкою №7 від 29.01.2025 (Додаток №7), яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" в особі директора Македонського Олександра Євгеновича за допомогою сервісу «Вчасно».

Відповідно до п 2.6 індивідуальної частини Загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 22.06.2024 р. (дата надання кредиту) по 31.08.2024 р.

Пунктом 2.3 індивідуальної частини передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.

Розрахунки заборгованості, підготовлені ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» за Кредитним договором № 144375 від 22.06.2024наведено у додатках до позовної заяви (Додаток №9). Позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалось.

Всупереч умов Договору Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 12667,10 грн., яка складається з наступного: 6945,00грн. - заборгованість по кредиту; 5321,10 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 401,00 грн. комісія за кредитним договором. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 10.10.2024- 24.03.2025 (Додаток №10).

10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Позивач уклали Договір факторингу № 10102024 згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 144375 від 22.06.2024 (Додаток № 11).

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, задоволене клопотання позивача про витребування доказів, від АТ «Універсал Банк» витребувана інформація щодо картки на ім`я відповідачки та зарахування коштів.

У судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а відтак неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач у судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення позовної заяви, зазначила, що не згодна із вказаним позивачем тілом кредиту, оскільки на картку отримала 5000 грн, а не 6 945,00 грн, відсотки вважає завищеними, заперечує проти стягнення коштів на правничу допомогу, оскільки вважає, що це є правом позивача та заявлені витрати є завищеними.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 22 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс»» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 144375.

Згідно п. 2.2.1. Договору, сума (зальний розмір) кредиту становить 6945 грн., що надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944,60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до п. 2.5. Договору, комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.

Згідно п. 2.6. Договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 22.06.2024 р. (дата надання кредиту) по 31.08.2024 року.

Відповідно до п. 2.7. Договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 7270,70 грн. Денна процентна ставка складає 1,4956 %.

Цей договір підписано електронним цифровим підписом позичальниці, відтворений шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору позики відповідачка підтверджує, що вона ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. А також погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі.

Договір позики укладався сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем товариства, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін Договору позики виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідачка, відповідно до розрахунку, порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісії, внаслідок чого допустила заборгованість у розмірі

12667,10, яка складається, згідно наданого позивачем розрахунку, з наступного: 6945 грн - заборгованість по кредиту; 5321,10 грн- заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401 грн - комісія за кредитним договором.

Між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» 10 жовтня 2024 року укладено Договір факторингу № 10102024, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», в тому числі і до відповідачки

ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит № 144375 від 22 червня 2024 року.

Згідно витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 10102024 від 12 жовтня 2024 року, Реєстр прав вимоги № 3, заборгованість відповідачки перед позивачем становить 12667,10, яка складається, згідно наданого позивачем розрахунку, з наступного: 6945 грн - заборгованість по кредиту; 5321,10 грн- заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401 грн - комісія за кредитним договором.

Згідно з інформацією, що надійшла з АТ «Універсал Банк» на запит суду, на ім`я

ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_3 , у національній валюті, на яку 22.06.2024 було зарахування коштів на суму 5000,40 грн. Дана інформація підтверджена даними виписки по вказаному рахунку.

Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Договір про споживчий кредит № 144375 від 22 червня 2024 року був підписаний електронним цифровим підписом відповідачки, відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

У даному випадку правовідносини між сторонами стосуються виконання договору споживчого кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачки.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», зокрема ст. ст. 11, 12 цього Закону, які суд застосовує при вирішенні спору.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Суд вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачці кредит, а остання користувалася кредитними коштами, проте неналежним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість.

Згідно п. 2.2.1. Договору, сума (зальний розмір) кредиту становить 6945 грн., що надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944,60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як встановлено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором, відповідно до ч. 1

ст. 1054 ЦК України, є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 9 грудня

2019 року в справі № 524/5152/15.

За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за обслуговування кредиту в розмірі 401,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення таких коштів з ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує, що кошти в сумі 1944,60 грн нараховані позикодавцем та відразу стягнуті у рахунок погашення заборгованості з позичальника за комісією, на картку ОСОБА_1 не перераховувались, тобто відповідачка фактично такі кошти не отримувала, тому віднесення їх до заборгованості за тілом кредиту є неправомірним.

Отже, враховуючи, що відповідачці ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» було перераховано кредит у розмірі 5000,40 грн., який відповідачкою не сплачений, саме така сума заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідачки.

Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 2.6. Договору, загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 22.06.2024 р. (дата надання кредиту) по 31.08.2024.

Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,40 грн та відсотками у загальному розмірі 5321,10 грн.

Щодо вирішення питання судових витрат.

ТОВ «ФК «Ейс» у позовній заяві та апеляційній скарзі просило суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати, в тому числі на правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги № 04/02/25-01 від 04.02.2025, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, додаткову угоду №27 до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025. З представлених позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 7000, 00 грн, копію платіжної інструкції про сплату судового збору до суду першої інстанції 2422,40 грн.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною, позовні вимоги задоволені частково.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої у розмірі 7000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, часткове задоволення позовних вимог суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «Ейс» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору за подачу позову у розмірі 1973, 84 грн. (10321,50/12667,10х2422,40%=1973,84).

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (Код , місцезнаходження: Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ, 02090) заборгованість за кредитним договором №144375 від 22.06.2024 у розмірі 10321,50 грн, сплачений судовий збір у розмірі 1973,84 грн витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, а всього 14295 грн 34 коп (чотирнадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять грн 34 коп).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», юридична адреса: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 42986956.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 28 листопада 2025 року.

Суддя Н.М. Чапліна