Справа № 496/2884/25
Провадження № 2/496/2310/25
19 листопада 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Шаньшиної М.В.,
секретаря судового засідання Ткаченко В.М.,
позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференії),
представник позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив суд встановити факт, що батько - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) самостійно виховує та утримує доньку - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Свою вимогу позивач мотивував тим, позивач є рідним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю дитини є ОСОБА_3 . З 2021 року по цей час мати дитини ОСОБА_3 не приймає участі у житті дитини ОСОБА_4 , не утримає та не виховує дитину, не підтримує спілкування, на даний час Позивачу не відоме точне місцезнаходження ОСОБА_3 . Позивачу відомо лише те, що Відповідачка виїхала за межі України та більше чотирьох років не виходить на зв`язок як з дитиною так і з самим позивачем. З 2021 року по цей час ОСОБА_5 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 та прабабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі яка належить прабабусі ОСОБА_6 . Єдиною рідною людиною, яка виховує та забезпечує усім необхідним ОСОБА_4 є її батько, а також прабабуся допомагає у вихованні, однак за станом здоров`я та віком не може самостійно забезпечити належні умови для виховання та життя правнучки без сторонньої допомоги. У позивача немає будь-якої іншої сторонньої допомоги у вихованні та утриманні дочки.
На даний час у Позивача майже не залишилось рідних йому людей, які б могли допомогти у вихованні дочки та у догляді за бабусею.
Так як матір дитини не приймає участі в житті дитини, родичі зі сторони матері також не допомагають та і не цікавляться дитиною уже багато років, зі сторони позивача є одна лише рідна людина - це прабабуся ОСОБА_6 , 1936 року народження, яка в силу віку та стану здоров`я сама потребує стороннього догляду.
21.11.2022 р. складено заповіт ОСОБА_6 , за яким вона заповіла свою квартиру АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 (4/3 частки) в якій позивач і проживає та ОСОБА_1 (1/5 частка). Позивач самостійно турбується про здоров`я дитини, забезпечує належне лікування та відвідування закладів охорони здоров`я. Відповідачка не приймає участі в цьому процесі та не турбується за здоров`я дитини. ОСОБА_4 з 2021 року по цей час навчається в Одеському ліцеї № 14 Одеської міської ради та на даний час є ученицею 6-Б класу.
Враховуючи те, що Відповідачка з 2021 року по цей час жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріально не забезпечує, позивач звертався до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з матері ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.
Овідіопольським районним судом Одеської області видано судовий наказ по справі № 509/6138/24 від 28.10.2024 року про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання малолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Постановою Старшого державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) м. Одеса Крюковим В.С. відкрито виконавче провадження № 76871461 з примусового виконання судового наказу по справі №509/6138/24, з метою стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання її доньки.
В рамках виконавчого провадження з Відповідачки здійснюється стягнення аліментів, однак до березня 2024 року була наявна заборгованість по сплаті.
Крім того, позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України та з березня 2022 року по цей час проходить військову службу, що зокрема і підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 . На даний час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .
Слід зазначити, що оскільки військова частина НОМЕР_3 базується на території міста Одеси, Позивач має можливість приймати участь у вихованні дитини та піклуватись за донькою, оскільки військову службу проходить в черговому режимі за встановленим графіком, тобто після чергування його відпускають додому.
У період відсутності Позивача з причин перебування у військовій частині на чергуванні, дитина перебуває з прабабусею та нянею, послуги якої Позивач оплачує самостійно, так як не може залишити дитину на прабабусю якій майже 90 років та яка сама потребує догляду.
Єдиним доходом Позивача є заробітна плата, яку він отримує за проходження військової служби це підтверджується і відомостями отриманими з системи Пенсійного фонду України від 03.05.2025 р., саме за рахунок цього доходу Позивач і утримує доньку, бабусю та сплачує за послуги няні, а також несе усі інші необхідні витрати та не має наміру звільнятися з військової служби оскільки будь-який інший дохід у нього відсутній.
Однак, у зв`язку з військовим станом та продовженням ведення бойових дій на території України, особливо в «гарячих точках» на сході країни та в інших регіонах, дедалі частіше постає питання щодо можливого переведення ОСОБА_1 на проходження військової служби в інші регіони України.
У випадку переведення Позивача для проходження служби в інші віддалені регіони України, його малолітня дочка яка перебуває виключно на його утриманні та вихованні може залишитись одна, він не зможе з нею бачитись, не зможе перебувати на зв`язку, не зможе її підтримувати та піклуватись, а інших рідних людей які б змогли виконувати такі обов`язки у сім`ї ОСОБА_7 нажаль не має, враховуючи і те, що сама матір дитини ухилилась від виконання батьківських обов`язків.
Саме для того, щоб Позивача не перевели по військовій службі в інший регіон України, віддалений від м. Одеси, ОСОБА_1 має навести обґрунтовані для цього підстави та надати докази того, чому він не підлягає переведенню у інші регіони, та що на його самостійному утриманні та вихованні перебуває дитина, що фактично і підтверджується зазначеними обставинами та доказами які додано до позову.
Однак, Позивач не може підтвердити факт самостійного виховання та утримання дитини будь-яким іншим шляхом, окрім як встановлення даного факту в судовому порядку.
Важливим є і те, що ще з перших днів повномасштабного вторгнення та введення військового стану в Україні, Позивач самостійно проявив ініціативу долучитись до лав Збройних Сил України та приступив до військової служби у добровільному порядку у 2022 році.
При встановленні факту самостійного виховання та утримання дитини Позивач зможе продовжити проходити військову службу у ВЧ НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 і надалі і це надасть йому право не бути переведеним у інші регіони України для проходження служби, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали та просили задовольнити. Крім того, в судовому засіданні було заслухано думку дитини ОСОБА_4 , яка підтвердила, що про неї піклується тільки батько з яким вона проживає з 2021 року, мати останній раз бачила в 2023 році. Коли батько на службі, вихованням займається няня, яку сплачує батько.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
Від представника служби у справах дітей Одеської міської ради надійшов відзив, відповідно до якого остання не заперечувала щодо задоволення заяви та просила розглядати справу у їх відсутність.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, думку дитини, дослідивши відзив представника третьої особи та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого Виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №71 від 23.08.2012 року.
Відповідно до акту проживання особи за місцем реєстрації від 13.05.2024 року, підписаного ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засвідченого керуючого ОСББ «Заболотного 41» В.І. Станєвою, встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 з 2021 року факто проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (донька). Вказаний факт також підтверджується копією довідки за №15 від 10.09.2024 року.
Згідно з листом КНП «Дитяча міська поліклініка №2» ОМР від 03.04.2024 року за №229 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває під спостереженням КНП «ДМП №2№ ОМР з 14.06.2023 року. Декларація на медичне обслуговування укладена між лікарем педіатром ОСОБА_11 та законним представником дитини, а саме з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копіями характеристик виданих учениці 5-Б класу Одеського ліцею №14 Одеської міської ради від 10.04.2024 року, 16.04.2025 року, ОСОБА_4 , підтверджується, що ОСОБА_12 навчається у закладі з 2021 року. За час навчання зарекомендувала себе як здібна, спокійна розумна учениця. Через проблеми зі здоров`ям іноді пропускає уроки, але завжди намагається надолужити пропущений матеріал. Має середній рівень досягнення у навчанні. Тато ОСОБА_1 , постійно комунікує зі школою: регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування дистанційних та очних уроків. Мати ОСОБА_3 , зі слів батька та учениці, з сім`єю не проживає. У шкільному житті дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлася.
Згідно з копією судового наказу виданого Овідіопольським районним судом Одеської області від 28.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до копії постанови Старшого державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) м. Одеса Крюкова В.С. про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу №509/6138/24 виданого 29.11.2024 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів.
Згідно з довідкою від 03.05.2025 року за № 220 виданої командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_13 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації в військовій частині НОМЕР_3 .
Згідно з копією Акту обстеження умов проживання від 12.06.2025 року, встановлено, що було обстежено умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого у дитини є окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, канцелярські приладдя. В квартирі прибрано, в наявності вся необхідна техніка та меблі. За вказаною адресою проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Стосунки в сім`ї доброзичливі.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини необхідно для продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_3 .
Факти викладені в позовній заяві підтверджуються наданими доказами, а також наданими заявами ОСОБА_6 , ОСОБА_14 .
У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що позивачем доведений факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - задовольнити.
Встановити факт, що батько - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) самостійно виховує та утримує доньку - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Суддя М.В. Шаньшина