Номер провадження2-о/205/292/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року м.Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Вольф В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки,

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що він, 05.01.2024 року звернувся до відповідного Відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії. Згідно скерованого на його адресу рішення про відмову у призначенні пенсії ГУ ПФУ в Рівненській області від 11.01.2024 року №28, йому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу 30 років (з урахуванням пенсійного віку 60 років). Однак, у вищевказаній відповіді органу пенсійного фонду зазначено, що за наслідком розгляду поданих ним документів до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.1980 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Оскільки перший запис у його трудовій книжці було зроблено підприємством «Станция технического обслуживания», АВТОВАЗ, місто Шемаха, Азербайджанської PCP ще 12.06.1980 року, відділом кадрів саме цього підприємства заповнювалася титульна сторінка трудової книжки. Наразі підприємства вже давно не існує, а отже проставити печатку на титульній сторінці, на відсутність якої посилається орган пенсійного фонду, наразі неможливо. Таким чином, наразі склалася ситуація, в умовах якої підлягає встановленню факт належності трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.1980 року саме йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить встановити юридичний факт, а саме що трудова книжка серія НОМЕР_1 , заповнена російською мовою 12.06.1980 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22.09.2025 року прийнято до розгляду і відкрито окреме провадження у справі.

Представник заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надала заяву в якій просила розглянути справу без участі заявника та його представника за наявними у справі матеріалами.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Рябчун К.В., надала заяву в якій просила розглянути справу без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Звертаючись до суду з заявою про становлення факту належності трудової книжки, заявник зазначив, що отримав відмову у призначенні пенсії за віком, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка. З урахуванням викладеного заявник просить: встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.06.1980 р.

Судом встановлено, що що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.06.1980 р. російською мовою на ім`я «ОСОБА_3 », містяться наступні відомості: освіта: середня. Професія: жестянник, газозварювальник. Дата заповнення 12.06.1980 року. В перше прийнятий на посаду жестянника першого розряду до «СТО», АВТОВАЗ 12.06.1980 року згідно, наказу №15, 15.07.1988 року звільнений за власним бажанням, наказ № 18параграф 3. Наступний запис зроблено 01.11.1988 року про прийняття в кооператив «Естет» на посаду зварювальника-ріозборщика наказ №4-п від 02.11.1988 р., 28.04.1990 р. звільнений за власним бажанням, наказ №34-к. 29.04.1990 р. про прийняття на роботу в кооператив «Самміт» слюсарем, згідно протоколу №3 від 03.04.1990 р., 30.11.1990 р. звільнений за власним бажанням, протокол №15 від 07.01.1991 р. 02.12.1990 р. про прийняття на посаду газоелектрозварювальника 5 розряду «Регіон», згідно наказу №17-к, 30.12.1995 р. звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП, наказ №31-к від 29.12.1995 р. 20.01.1997 р. про прийняття на посаду зварювальника рехтовщика до ТОВ «Автодізель», згідно наказу №01.

Останній запис в трудовій книжці зроблено01.08.2004 р. звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП, наказ №23 (а.с.7-10).

Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 11.01.2024 р. №28 ГУ ПФУ в Рівненській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено в призначенні пенсії за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу 30 років (з урахуванням пенсійного віку 60 років). Крім того, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.1980 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня печатка, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (а.с.11).

Відсутність печатки на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 12.06.1980 р. підприємством «Станция технического обслуживания», АВТОВАЗ, створює заявнику перешкоди в призначенні пенсії за віком.

Встановлення факту належності трудової книжки має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться.

У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_3 , що зазначено на титульній сторінці трудової книжки (а.с.4, 7).

Належність трудової книжки заявника підтверджено зокрема, рішенням про відмову у призначенні пенсії.

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки, а також з огляду на наведене, судом може бути встановлено факт перебування у трудових відносинах, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Зібрані у справі докази письмові документи та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності трудової книжки та факту перебування у трудових відносинах, оскільки встановлення цих фактів необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії та останній позбавлений можливості підтвердити вказане в інший спосіб.

Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а факт перебування заявника у трудових відносинах є необхідним для нарахування йому трудового стажу; вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними і підтвердженими доказами, та такими, що спрямовані на створення умов для конституційного права заявника на соціальний захист, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати суд залишає за заявником.

Керуючись ст. 258-259, 264-265, 268, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки - задовольнити.

Встановити факт належності трудової книжки серія НОМЕР_1 , заповненої російською мовою 12.06.1980 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.М.Курбанова

Відомості про учасників справи:

Заявник:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Заінтересована особа:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, б.26