Справа № 188/1279/25
Провадження № 2/188/1675/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/1279/25

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: Лисичанська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області

про визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, вона була вимушена перемістися на відносно безпечнішу територію України.

Відповідно до довідки від 21.04.2022 року №764- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір Позивача, ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 на праві спільної часткової власносі належала 1/2 частка двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором дарування Серія ААК №612689 від 11.03.1998.

За життя ОСОБА_3 визначила спадкоємця належного її майна заповітом.

Згідно змісту Заповіту Серія ВВО №172657, що складений 08.11.2004 та посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Н.П., ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 усе своє майно, і тому числі належну їй частину квартири АДРЕСА_3 .

Враховуючи вимоги чинного законодавства, у визначений законом строк, а саме 17.07.2024 Позивач прийняла спадщину, відкривши спадкову справу у приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухової Н. В.

17.02.2025 Позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №68/02-31.

Згідно змісту Постанови, у зв`язку з тим, що відомостей від підприємства бюрс технічної інвентаризації, що здійснювало реєстрацію права власності до 01.01.2013 не отримано, та видача свідоцтва про право на спадщину на майно яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, право власності за яким зареєстроване у встановленому законодавством порядку приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухова Н. В постановила відмовити у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 .

21.11.2024 Позивач разом із ОСОБА_4 , яка є співвласником спірного нерухомого майна, звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Гейзер Сергія Анатолійовича із заявою про державну реєстрацію прав.

06.02.2025 Позивач отримала Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №77075989 в зв`язку з тим, що реєстратором не було отримано відомостей від підприємства бюро технічної інвентаризації, що здійснювало реєстрацію права власності до 01.01.2013.

Улютому 2025 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської обл. Пастухової Н. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

17.02.2025 Позивач отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №68/02-31.

Відмова у вчиненні нотаріальної дії №68/02-31 від 17.02.2025 полягає у відсутності відомостей від підприємства бюро технічної інвентаризації, що здійснювало реєстрацію права власності до 01.01.2013 року.

Окрім того, Позивачу було видано Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №77075989 від 06.02.2025 в зв`язку з тим, що державний реєстратор Гейзер Сергій Анатолійович не отримав від підприємства бюро технічної інвентаризації відомостей про реєстрацію права власності до 01.01.2013 року.

Право власності у спадкодавця, ОСОБА_3 , підтверджується Договором дарування Серія ААК №612689 від 11.03.1998, що посвідчений приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу Луганської облас Фесенко Р. А. та зареєстровано в реєстрі за №994.

Окрім того, на Договорі дарування міститься реєстраційний напис про реєстрацію Лисичанському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, запис №103 в 12.03.1998.

Згідно даних Технічного паспорта, який є невід`ємною частиною правовстановлюючого документу, ОСОБА_3 належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 .

Вказана двокімнатна квартира має загальну площу 49.7 кв. м., з яких житлова - 2 кв. м., а саме: кімната - 12,1 кв. м.; кімната - 15,3 кв. м. та лоджія площею 2,8 кв, Квартира розташована на 4 поверсі дев`яти поверхового будинку.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивачка є внутрішньо переміщеною особою.

Просить суд визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Сторона позивача просить суд позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторона позивача надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Сторона відповідача належним чином повідомлена, до суду не з`явились, заяв, клопотань та відзиву до суду не надано.

Вивчивши позов та матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до паспорту та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.04.2022 року №764- позивачка є внутрішньо переміщеною особою.

Спадкодавець, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним спадкоємцем є позивачка.

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.07.2024.

Витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі №77678810 від 17.07.2024 підтверджується факт наявності заповіту, реєстрації спадкової справи.

Відповідно до заповіту від 08.11.2007 року ОСОБА_3 заповідала позивачці грошові вклади та частину квартири АДРЕСА_3 .

Договором дарування від 11.03.1998 року підтверджується, ОСОБА_5 подарувала спадкодавцю 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса від 17.02.2025 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину на квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На нерухомість відповідно до спадкової справи є домова книга на нерухоме майно за зазначеною адресою, свідоцтво про право приватної власності № НОМЕР_2 .

Позивачка відповідно до матеріалів спадкової справи прийняла спадщину після смерті спадкодавці.

На нерухомість відповідно до матеріалів є технічний паспорт на нерухоме майно за зазначеною адресою,

Частиною 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Статтею 68 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 4.14. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до пп.4.16, 4.19 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно наданих документів інформація про зареєстровані права на вищевказану квартиру, обтяження в Державному реєстрі речових прав відсутня.

Судом встановлено, померлій ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, за яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018року у справі № 920/615/16, від 05 вересня 2019року у справі № 907/310/18).

Стаття 392 ЦК України, в якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право.

Таким чином суд підтверджує наявне право власності спадкодавця , набуте раніше на законних підставах, відповідно до ст. 392 ЦК України, а рішення спрямоване на захист, існуючого, наявного, права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами.

Указом Президента України . № 64/2022 від 24. лютого 2022року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки, і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово був продовжений та станом на час розгляду справи триває.

Відповідно де Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022року № 309. (у редакції станом на час і розгляду справи), територію Лисичанської міської територіальної громади включено до території активних бойових дій та бойові дії на даній території не завершені, а саму територію віднесено до тимчасово окупованої РФ території України.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, але суд при задоволенні позову керується практикою ЄСПЛ та міжнародними нормами.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.328,392 ЦК, ст.ст. 79-81, 258, 264-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сівєрськодонецького району Луганської області про визнання права приватної власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_3 право власності в порядку спадкування за заповітом 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 49,7 кв. м., з яких житлова площа - 27,4 кв. м. та допоміжна площа - 19,5 кв. м. після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Курочкіна