ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю представника Позивача Осьмак А.В.,

представника Відповідача Прасол А.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплачених при звільненні матеріальної допомоги на оздоровлення та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 Позивач звернулась до суду з позовом до Відповідача та просила: стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця,5) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022,2023, 2024,2025 роки в загальній сумі 132 304 грн. 20 коп.

стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця,5) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який станом на день подання позову становить 78 476 грн. 63 коп.; судові витрати покласти на Відповідача.

23.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження по справі без виклику сторін.

03.11.2025 за клопотанням представника Відповідача розгляд справи призначено з викликом сторін.

12.11.2025 Відповідачем надано відзив, зазначено про те, що відповідно до п 2.2.10 Колективного договору, роботодавець зобов`язується надавати працівникам апарату при виході у щорічну відпустку тривалістю не менше 14 календарних днів матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу, відповідно до Укразу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на всій території України було оголошено воєнний стан у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ; 14 березня 2022 року на засіданні правління АТ «Укрзалізниця», за погодженням голови професійної спілки залізничників і транспортних будівельників було ухвалено рішення відповідно до п.1.1. якого «на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 керівникам регіональних філій, філій структурних (виробничих) підрозділів, аппарату управління АТ «Укрзалізниця» забезпечити реалізацію наступних заходів: 1.1.4 інші додаткові виплати, що передбачені галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики».

В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник Відповідача проти позову заперечував, просив відмовити зважабчи на обставини викладені у відзиві.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

18.10.2022 відповідно наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №2/27 ОСОБА_1 надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2021 по 03.03.2022 14 календарних днів та матеріальну допомогу на оздоровлення, виплату якої провести після окремого рішення правління ( а.с.27).

26.06.2023 відповідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №1561 ОСОБА_1 надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2022 по 03.03.2023 на 14 календарних днів, надано матеріальну допомогу на оздоровлення, виплату якої провести після окремого рішення правління ( а.с.28).

05.12.2023 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №3777 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку тривалістю 5 календарних днів, матеріальну допомогу на оздоровлення не надано ( а.с.30).

07.12.2023 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №3704 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку тривалістю 5 календарних днів, матеріальну допомогу на оздоровлення не надано ( а.с.29).

20.06.2024 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №2018 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку тривалістю календарних дні, матеріальну допомогу на оздоровлення не надано ( а.с.29).

15.07.2024 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №2542 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2023 по 03.03.2024 тривалістю 14 календарних днів та матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до рішення правління від 27.06.2024 згідно до протоколу №Ц-82/29 ( а.с.32).

04.11.2024 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №4486 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2023 по 03.03.2024 тривалістю 2 календарних дні ( а.с.33).

10.12.2024 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №5243 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2023 по 03.03.2024 тривалістю 5 календарних днів ( а.с.34).

12.03.2025 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №1081 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2022 по 03.03.2024 тривалістю 5 календарних днів ( а.с.35).

21.05.2025 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №2597 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2024 по 03.03.2025 тривалістю 5 календарних днів ( а.с.36).

09.07.2025 згідно до наказу (розпорядження) АТ «Укрзалізниця» №4156 ОСОБА_1 було надано щорічну відпустку за період роботи з 04.03.2024 по 03.03.2025 тривалістю 14 календарних днів та матеріальну допомогу на оздоровлення та відповідно до рішення правління від 27.06.2024 надано матеріальну допомогу на оздоровлення ( а.с.37).

Згідно із ст. 6 ЗУ «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про відпустки», щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Згідно із ст. 23 ЗУ «Про відпустки», витрати, пов`язані з оплатою відпусток, передбачених статтями 6, 7, 8, 13, 14, 15, 15-1, 16, 18-1 і 19, 19-1 цього Закону, здійснюються за рахунок коштів підприємств, призначених на оплату праці, або за рахунок коштів фізичної особи, в якої працюють за трудовим договором працівники.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

26.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Укразалізниця» із заявою щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2023, 2024, 2025 роки, виплата якої передбачена п.2.2.10 Колективного договору ( а.с.15).

Згідно до ст. 11 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану роботодавець може ініціювати зупинення дії окремих положень колективного договору, які регулюють відносини, визначені цим Законом. Дія таких положень може бути зупинена тільки за взаємною згодою сторін колективного договору у порядку, визначеному цим колективним договором.

Відповідно до ст. 14 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у межах своєї діяльності професійні спілки повинні максимально сприяти забезпеченню обороноздатності держави та забезпечувати громадський контроль за мінімальними трудовими гарантіями, передбаченими цим Законом. На період дії воєнного стану призупиняється дія статті 44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та відповідні норми колективних договорів.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до наказу (розпорядження) №3015/0с від 03.09.2025 про припинення трудового договору (контракту» звільнено ОСОБА_1 з АТ «Українська залізниця» 05.09.2025 за угодою сторін, компенсовано за невикористані 45 днів відпустки в тому числі 11 днів за період з 04.03.2022-31.12.2023; 2 днів за період з 01.01.2024 - 03.03.2024; 15 днів за період 04.03.2024 - 03.03.2025; 17 днів за період з 04.03.2025-05.09.2025 ( а.с.12).

Відповідно до повідомлення про нараховані та виплачені суми працівнику при звільненні у зв`язку із звільненням 05.09.2025 в сумі 150 701 грн. 18 коп. ( а.с.13).

В судовому засіданні 25.11.2025 року представник Позивача ОСОБА_2 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення вимог позову.

Згідно до ст. 223 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В судовому засіданні 25.11.2025 у відповідь на питання представника відповідача: «чи зверталась Позивач до Відповідача із заявою щодо виплати допомоги на оздоровлення додатково» представника Позивача відповів, що Позивач не зверталась до 26.08.2025, оскільки розуміла ситуацію, що склалась в країні.

В судовому засіданні представник Відповідача з посиланням на ст.11 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» зазначила про те, що Позивач звільнена у вересні 2025 року, звернула увагу на те, що відповідач зазнає збитків внаслідок обстрілів, так Позивачу не було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2022, 2023 роки, але виплачено щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 30% за 2024, 2025 роки і при звільненні виплачено вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку.

Відповідно до п. 2.1.3 Колективного договору, укладеного між керівництвом державної адміністрації залізничного транспорту України і профспілковим комітетом апарату Укрзалізниці на 2002-2006 роки, із змінами і доповненнями, при розірванні трудового договору з ініціативи працівника у випадку невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору виплачувати працівнику вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку.

Таким чином, враховуючи, що Позивач не зверталась до Відповідача з приводу виплати щорічної допомоги на оздоровлення 2022, 2023, 2024 роках та не оскаржувала у тримісячний строк невиплату щорічної допомоги на оздоровлення, а звернулась до роботодавця із заявою щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у повному обсязі лише 26.08.2025, Відповідачем було проведено розрахунок з Позивачем у тому числі з врахуванням п.2.1.3 Колективного договору, що узгоджується з ст. 23 ЗУ «Про відпустки» відповідно до якого витрати, пов`язані з оплатою відпусток здійснюються за рахунок коштів підприємств, призначених на оплату праці, з врахуванням воєнного стану та обмежень щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі ст. 11 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» і виплатив вихідну допомогу у розмірі тримісячного заробітку, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки роботодавець вимоги ст. 116 КЗпП України та діючого трудового законодавства не порушив.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплачених при звільненні матеріальної допомоги на оздоровлення та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.11,2025

Суддя: Комаревцева Л.В.