САМАРІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1139/25
№ 2-др/183/36/25
28 листопада 2025 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя,-
29 вересня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 183/1139/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, яким:
«Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя задоволено. Визнано квартиру, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а саме - квартири, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка складається з коридору 1 5,7 кв.м.; ванної 2 2,1 кв.м.; туалету 3 1,1 кв.м.; кухні 4 7,5 кв.м.; кімнати 5 12,4 кв.м.; шафи 6 0,4 кв.м.; кімнати 7 17,1 кв.м.; кімнати 8 13,7 кв.м.; балкону І 0,7 кв.м.; лоджії ІІ 1,0 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка складається з коридору 1 5,7 кв.м.; ванної 2 2,1 кв.м.; туалету 3 1,1 кв.м.; кухні 4 7,5 кв.м.; кімнати 5 12,4 кв.м.; шафи 6 0,4 кв.м.; кімнати 7 17,1 кв.м.; кімнати 8 13,7 кв.м.; балкону І 0,7 кв.м.; лоджії ІІ 1,0 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 8 044,22 грн. (вісім тисяч сорок чотири грн. 22 коп.).
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу, автомобіля марки Citroen C4, 2008 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 у розмірі 89 439,00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять грн. 00 коп.). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 644,66 грн. (шістсот сорок чотири грн. 66 коп.).В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.»
08 жовтня 2025 року на через систему «Електронний суд» на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання, посилаючись на приписи ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки під час ухвалення рішення не було вирішено питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просить хвалити додаткове рішення у справі. Крім того, просить поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки рішення суду було проголошено 29.09.2025 року, надіслано до ЄДРСР 03.10.2025 року та 06.10.2025 року сторонам було забезпечено загальний доступ до рішення. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та його представник мали змогу ознайомитися із текстом рішення лише 06.10.2025 року, останній має право на поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.
До заяви представником ОСОБА_3 додано:
- договір про надання правової допомоги № 072 від 12.03.2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «СМ ЛОУ ЕДЖЕНСІ», згідно якого Адвокатським об`єднання надаються наступні послуги: консультації, підготовку документів, представництво інтересів Клієнта в судах, державних органа та інших організаціях, а Клієнт зобов`язується оплатити надані послуги;
- Специфікацію №1 до Договору № 072 про надання правничої (правової) допомоги від 12.03.2025 року, згідно якої вартість за надані послуги, а саме, ознайомлення з матеріалами справи № 183/1139/25, підготовка та направлення заяви про відкладення розгляду справи складає 2 500,00 грн. та сплачуються Клієнтом в момент підписання цієї Специфікації;
- Специфікацію № 2 до Договору № 072 про надання правничої (правової) допомоги від 12.03.2025 року, згідно якої вартість послуг за супровід справи № 183/1139/25 складає 20 000,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - в день підписання цієї Специфікації; 5 000,00 грн. - у строк до 18.04.2025 року; 5 000, 00 грн. - у строк до 18.05.2025 року; 5 000,00 грн. у строк до 18.06.2025 року. По факту надання послуг Клієнт сплачує гонорар, який складає 5 000,00 грн. Гонорар сплачується Клієнтом протягом трьох днів з моменту набрання законної сили рішення суду у справі, в якій надаються послуги за цим Договором.
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 6 від 07.10.2025 року, згідно якого Адвокатським об`єднанням надано послуги, вартість яких становить 22 500,00 грн.;
- платіжні інструкції про сплату грошових коштів на загальну суму 22 500,00 грн., а саме: № 2PL204728 від 12.03.2025 року на суму 2 500,00 грн.; № 2PL085678 від 19.03.2025 року на суму 5 000,00 грн.; № 2PL312399 від 17.04.2025 року на суму 5 000,00 грн.; № 2PL913687 від 17.05.2025 року на суму 5 000,00 грн. та № 2PL384198 від 21.06.2025 року на суму 5 000,00 грн.;
- розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого: ознайомлення з матеріалами справи 2 500,00 грн.; юридична консультація 2 000,00 грн. (1 год.); підготовка адвокатського запиту 1 000,00 грн. (30 хв.); підготовка відзиву на позовну заяву про поділ спільного майна подружжя 4000,00 грн. (2 год.) грн.; підготовка зустрічної позовної заяви про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя 7 000,00 грн. (3,5 год.); участь у судових засіданнях 6 000,00 грн. (одне засідання вартістю 2 000,00 грн.); гонорар 5 000,00 грн. (який буде сплачено ОСОБА_1 протягом трьох днів після набрання рішенням законної сили у справі ).
Сторони в судове засідання для вирішення даного питання не з`явилися, кожен окремо звернулися з заяви про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у справі.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Так, рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року у справі № 183/1139/25 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя задоволено. Визнано квартиру, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а саме - квартири, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка складається з коридору 1 5,7 кв.м.; ванної 2 2,1 кв.м.; туалету 3 1,1 кв.м.; кухні 4 7,5 кв.м.; кімнати 5 12,4 кв.м.; шафи 6 0,4 кв.м.; кімнати 7 17,1 кв.м.; кімнати 8 13,7 кв.м.; балкону І 0,7 кв.м.; лоджії ІІ 1,0 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., яка складається з коридору 1 5,7 кв.м.; ванної 2 2,1 кв.м.; туалету 3 1,1 кв.м.; кухні 4 7,5 кв.м.; кімнати 5 12,4 кв.м.; шафи 6 0,4 кв.м.; кімнати 7 17,1 кв.м.; кімнати 8 13,7 кв.м.; балкону І 0,7 кв.м.; лоджії ІІ 1,0 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 8 044,22 грн. (вісім тисяч сорок чотири грн. 22 коп.).
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу, автомобіля марки Citroen C4, 2008 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 у розмірі 89 439,00 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять дев`ять грн. 00 коп.). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 644,66 грн. (шістсот сорок чотири грн. 66 коп.).В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
Представник ОСОБА_1 адвокат Маркова Ю.В. до закінчення судових дебатів зробила відповідну заяву щодо витрати на професійну правничу допомогу, докази на понесення яких вона надасть у строки, встановленні нормами ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Встановлено, що стороною позивача за зустрічним позовом відповідно до положень ст. 134 ЦПК України було здійснено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн., який міститься у позові, при цьому до суду було надано:
- договір про надання правової допомоги № 072 від 12.03.2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «СМ ЛОУ ЕДЖЕНСІ», згідно якого Адвокатським об`єднання надаються наступні послуги: консультації, підготовку документів, представництво інтересів Клієнта в судах, державних органа та інших організаціях, а Клієнт зобов`язується оплатити надані послуги;
- Специфікацію №1 до Договору № 072 про надання правничої (правової) допомоги від 12.03.2025 року, згідно якої вартість за надані послуги, а саме, ознайомлення з матеріалами справи № 183/1139/25, підготовка та направлення заяви про відкладення розгляду справи складає 2 500,00 грн. та сплачуються Клієнтом в момент підписання цієї Специфікації;
- Специфікацію № 2 до Договору № 072 про надання правничої (правової) допомоги від 12.03.2025 року, згідно якої вартість послуг за супровід справи № 183/1139/25 складає 20 000,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - в день підписання цієї Специфікації; 5 000,00 грн. - у строк до 18.04.2025 року; 5 000, 00 грн. - у строк до 18.05.2025 року; 5 000,00 грн. у строк до 18.06.2025 року. По факту надання послуг Клієнт сплачує гонорар, який складає 5 000,00 грн. Гонорар сплачується Клієнтом протягом трьох днів з моменту набрання законної сили рішення суду у справі, в якій надаються послуги за цим Договором.
- акт приймання-передачі виконаних послуг № 6 від 07.10.2025 року, згідно якого Адвокатським об`єднанням надано послуги, вартість яких становить 22 500,00 грн.;
- платіжні інструкції про сплату грошових коштів на загальну суму 22 500,00 грн., а саме: № 2PL204728 від 12.03.2025 року на суму 2 500,00 грн.; № 2PL085678 від 19.03.2025 року на суму 5 000,00 грн.; № 2PL312399 від 17.04.2025 року на суму 5 000,00 грн.; № 2PL913687 від 17.05.2025 року на суму 5 000,00 грн. та № 2PL384198 від 21.06.2025 року на суму 5 000,00 грн.;
- розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого: ознайомлення з матеріалами справи 2 500,00 грн.; юридична консультація 2 000,00 грн. (1 год.); підготовка адвокатського запиту 1 000,00 грн. (30 хв.); підготовка відзиву на позовну заяву про поділ спільного майна подружжя 4000,00 грн. (2 год.) грн.; підготовка зустрічної позовної заяви про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя 7 000,00 грн. (3,5 год.); участь у судових засіданнях 6 000,00 грн. (одне засідання вартістю 2 000,00 грн.); гонорар 5 000,00 грн. (який буде сплачено ОСОБА_1 протягом трьох днів після набрання рішенням законної сили у справі ).
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалене 29 вересня 2025 року, а тому в даному випадку строк на подання відповідних доказів становить 06 жовтня 2025 року.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_1 адвокат Маркова Ю.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу 08 жовтня 2025 року, тобто поза межами строку, визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України, який обраховується з моменту ухвалення рішення.

В той же час, представник Маркова Ю.В. зробила заяву про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Так, приписами статті 126 ЦПК України передбачені наслідки пропущення процесуальних строків ,

1. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

2. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 127 ЦПК України,

1. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

2. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

3. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

За змістом наведених правових норм суд може поновити пропущений строк лише у разі пропуску такого строку з поважних причин.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню із відповідною заявою, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Отже, згідно з положеннями статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними (пункт 44 додаткової постанови Верховного Суду від 01 листопада 2023 року у справі № 753/23417/19 (провадження № 61-3364св23)).

Так, рішення суду проголошено 29.09.2025 року, представник ОСОБА_4 отримала рішення суду в електронному вигляді в електронному кабінеті 03.10.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, а з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі звернулася 08.10.2025 року.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими твердження представника Маркової Ю.В. про те, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а тому заява про його поновлення підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалося вище, рішенням суду від 29 вересня 2025 року зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору.За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

В той же час, у своїй постанові Верховний Суд КАС від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність (пункт 35 цієї постанови). Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа (п. 36 постанови). Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому останній може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п. 37 даної постанови).

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником ОСОБА_3 надано:

- договір про надання правової допомоги № 072 від 12.03.2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «СМ ЛОУ ЕДЖЕНСІ», згідно якого Адвокатським об`єднання надаються наступні послуги: консультації, підготовку документів, представництво інтересів Клієнта в судах, державних органа та інших організаціях, а Клієнт зобов`язується оплатити надані послуги;

- Специфікацію №1 до Договору № 072 про надання правничої (правової) допомоги від 12.03.2025 року, згідно якої вартість за надані послуги, а саме, ознайомлення з матеріалами справи № 183/1139/25, підготовка та направлення заяви про відкладення розгляду справи складає 2 500,00 грн. та сплачуються Клієнтом в момент підписання цієї Специфікації;

- Специфікацію № 2 до Договору № 072 про надання правничої (правової) допомоги від 12.03.2025 року, згідно якої вартість послуг за супровід справи № 183/1139/25 складає 20 000,00 грн., з яких 5 000,00 грн. - в день підписання цієї Специфікації; 5 000,00 грн. - у строк до 18.04.2025 року; 5 000, 00 грн. - у строк до 18.05.2025 року; 5 000,00 грн. у строк до 18.06.2025 року. По факту надання послуг Клієнт сплачує гонорар, який складає 5 000,00 грн. Гонорар сплачується Клієнтом протягом трьох днів з моменту набрання законної сили рішення суду у справі, в якій надаються послуги за цим Договором.

- акт приймання-передачі виконаних послуг № 6 від 07.10.2025 року, згідно якого Адвокатським об`єднанням надано послуги, вартість яких становить 22 500,00 грн.;

- платіжні інструкції про сплату грошових коштів на загальну суму 22 500,00 грн., а саме: № 2PL204728 від 12.03.2025 року на суму 2 500,00 грн.; № 2PL085678 від 19.03.2025 року на суму 5 000,00 грн.; № 2PL312399 від 17.04.2025 року на суму 5 000,00 грн.; № 2PL913687 від 17.05.2025 року на суму 5 000,00 грн. та № 2PL384198 від 21.06.2025 року на суму 5 000,00 грн.;

- розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого: ознайомлення з матеріалами справи 2 500,00 грн.; юридична консультація 2 000,00 грн. (1 год.); підготовка адвокатського запиту 1 000,00 грн. (30 хв.); підготовка відзиву на позовну заяву про поділ спільного майна подружжя 4000,00 грн. (2 год.) грн.; підготовка зустрічної позовної заяви про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя 7 000,00 грн. (3,5 год.); участь у судових засіданнях 6 000,00 грн. (одне засідання вартістю 2 000,00 грн.); гонорар 5 000,00 грн. (який буде сплачено ОСОБА_1 протягом трьох днів після набрання рішенням законної сили у справі ).

Суд враховує позицію Об`єднаної Палати КГС ВС, викладену в постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд дотримується позиції у постановах КГС ВС від 07.08.2018 року у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18, згідно яких у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Для підтвердження наведеної позиції Верховний Суд звертається до критеріїв, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанови КГС ВС від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі № 910/3233/18).

Згідно приписів ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу судових рішень Верховного Суду, сторона у справі, крім заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, поданої відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 ГПК України, має право подати заперечення щодо розподілу (співмірності) судових витрат (постанова КГС ВС від 03.10.2018 у справі № 910/23017/17, додаткова постанова КГС ВС від 27.06.2018 у справі № 911/1803/17).

Зокрема з аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18) слідує, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд звертає увагу (постанова КГС ВС від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17), що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

В свою чергу, представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Єремчук К.А. у заяві заперечувала проти стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному вище розмірі, вважає їх завищеними, неспівмірними та такими, що не відповідають складності справи.

При цьому, на виконання приписів ст. 137, 141 ЦПК України заявником надано докази, які підтверджують факт понесення ОСОБА_1 витрат в зазначеному вище розмірі.

Так, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 заявлено вимогу на загальну суму 2 100 494,89 грн., з яких судом задоволено на загальну суму 89 439,00 грн., що становить 4,26%, виходячи з розрахунку: 89 439,00 грн.(задоволено) / 2 100 494,89 грн. (заявлено) х 100% = 4,26).

Від заявленої на професійну правничу допомогу суми 25 000,00 грн. 4,26% становить 1 065,00 грн. (25 000,00 грн. х 4,26 / 100), які підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 .

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення зустрічного позову, з урахуванням вимог співмірності і розумності, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 065,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає заяву представника ОСОБА_1 адвоката Маркової Ю.В. обґрунтованою, в той же час такою, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 12, 15, 81, 133-134, 137, 141, 246, 263, 270, 273, 354 ЦПК України, ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», суд, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 183/1139/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 065,00 грн. (одна тисяча шістдесят п`ять грн. 00 коп.).

В задоволенні іншої частини заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни - відмовити.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 28 листопада 2025 року.

Суддя Д.І. Городецький