Провадження №: 2/755/42/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 13 липня

2021 року № 1 в загальному розмірі 20 595,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 15 595,50 грн, та судові витрати, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн та витрат на оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 на підставі заявки на отримання кредиту № 1, сформованої з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, укладено договір про надання споживчого кредиту

№ 1, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» зобов`язання відповідно до договору виконав у повному обсязі, надав позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримав.

05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 556/ФК-22, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 13 липня 2021 року № 1, укладеним між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та

ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 13 липня 2021 року № 1 в розмірі 20 595,50 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 15 595,50 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 20 595,50 грн та судові витрати.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Задоволено клопотання ТОВ «Діджи Фінанс» про витребування доказів, витребувано у АТ «Перший Міжнародний Український Банк», первинний банківський документ (виписку по рахунку, платіжна інструкція, меморіальний ордер, тощо), як доказ перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , за № НОМЕР_1 в сумі 5 000,00 грн на виконання умов кредитного договору від 13 липня 2021 року № 1.

06 січня 2025 року (передано судді Хромовій О.О. 20 січня 2025 року) до суду надійшло клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М.Е., про витребування доказів, а саме: просив витребувати в АТ «Перший Міжнародний Український Банк» відомості про перерахування коштів ТОВ «Компані Інвест Фінанс» (попередня назва - ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс») на користь ОСОБА_1

10 січня 2025 року (вхід. від 13 січня 2025 року № 1753) до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кравинської Ю.В., надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000,00 грн, водночас, проти задоволення вимог про стягнення відсотків у розмірі 15 595,50 грн заперечує.

Кредитний договір (договір кредитної лінії) від 05 липня 2021 №58340 року не можна вважати укладеним між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , відповідно не можна вважати погодженими усі умови нарахування процентів (відсотків) за користування грошовими коштами

Кредитний договір (договір кредитної лінії) від 05 липня 2021 року №58340 не містить алфавітно-цифрової послідовності (одноразового ідентифікатора), який би підтверджував підпис зазначеного договору і який має долучатися до інших даних. А номер телефону НОМЕР_2 , що вказаний як номер позичальника не належить та ніколи не належав відповідачеві.

Окрім того, жодні згадані у тексті Кредитного договору (договору кредитної лінії) від 05 липня 2021 року № 58340 і нібито погоджені сторонами Паспорт споживчого кредиту, Правила надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, та умовах кредитної лінії ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», розміщених на вебсайті: https://cashbery.com.ua, не є частиною умов Кредитного договору (договору кредитної лінії) від 05 липня 2021 року № 58340.

Матеріали справи не містять підтвердження, що відповідач була ознайомлена саме з конкретними Паспортом споживчого кредиту, Правилами надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, та умовах кредитної лінії ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», розміщених на вебсайті: https://cashbery.com.ua, тому позовні вимоги є необґрунтованими в цілому.

Навіть, якщо припустити укладання між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 . Кредитного договору (договору кредитної лінії) від 05 липня 2021 року № 58340 року на умовах сплати процентів за користування кредитними коштами, то період законного нарахування та стягнення відповідно процентів, вважаємо, обмежується 30 (тридцяти) календарними днями згідно з визначенням терміну «Первинний строк Кредиту»

Після закінчення строку кредитування чи ініціювання процедури дострокового повернення всієї суми заборгованості право кредитора на проценти передбачені статтею 1048 ЦК України припиняється. Натомість невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту у терміни визначені договором є підставою для притягнення до відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання.

Відповідно до даних позивача, грошові кошти відповідачу було надано 13 липня 2021 року в сумі 5 000,00 грн. Кошти надано на строк 30 календарних днів, тобто строк користування кредитом сплив

13 серпня 2021 року і одночасно припинилось право кредитора нараховувати проценти за користування кредитом.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 13 серпня 2021 року заборгованість відповідача склала: 6 624,50 грн, в тому числі 5 000,00 - тіло кредиту, 1 624,50 грн - проценти за користування кредитом.

Після закінчення строку, на який було надано кредит, а саме за період з 14 серпня 2021 року по

25 листопада 2021 року (дату закінчення періоду, за який виконано розрахунок) сума 3 % річних згідно зі статтею 625 ЦК України складатиме 42,74 грн.

На підставі зазначеного, просили зменшити відсотки (проценти) до розміру: 1 624,50 грн (суми відсотків протягом строку кредитування станом на 13 серпня 2021 року) та до розміру 42,74 грн (суми нарахувань за межами строку кредитування, що дорівнюють 3 % річних згідно зі статтею 625 ЦК України).

Разом максимальна сума до стягнення з відповідача на користь позивача, не може перевищувати:

5 000,00 грн (тіло кредиту) та 1 624,50 грн (сума відсотків протягом строку кредитування) та 42,74 грн (сума відсотків за межами строку кредитування), що разом складає 6 667,24 грн.

Також представником відповідача викладено заперечення стосовно вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

На виконання вимог пункту 8 частини третьої статті 178 ЦПК України представник зазначила, що витрати відповідача на професійну правову допомогу розраховано з урахуванням вартості усної консультації - 600,00 грн, та 4 200,00 грн - складання відзиву на позовну заяву.

15 січня 2025 року (вхід. № 2466) до суду від представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Ніжник В.В., надійшла відповідь на відзив, позивач вважає відзив на позовну заяву безпідставним та необґрунтованим.

Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору - електронним підписом.

В силу передбаченого статтею 627 ЦК України принципу свободи договору ОСОБА_1 проявила волевиявлення в укладенні кредитного договору саме з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», у виборі саме цієї юридичної особи як сторони кредитних відносин, у визначенні умов кредитного договору тощо. Відповідач не оспорює укладення кредитного договору, отже, у сенсі положень частин першої, другої статті 638 ЦК України слід виходити з того, що сторонами договору якими був первісний кредитор та відповідач, станом на 13 липня 2021 було досягнуто в належній формі згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі й щодо предмету договору (валюти договору, строку кредитування, повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами, надання кредиту для особистих потреб позичальника, черговості погашення заборгованості, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, тощо), умов забезпечення кредиту, прав та обов`язків ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та позичальника тощо.

Відповідач мала час на роздуми або перевірку умов перед укладанням кредитного договору та є свідченням того, що ОСОБА_1 була належним чином проінформована, а умови були прозорими та зрозумілими, включаючи інформацію про процентну ставку, комісії, та інші фінансові аспекти.

За нормами Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим.

Представником відповідача у відзиві на позовну заяву викладено позицію відповідача щодо визнання у останнього наявної заборгованості перед ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс».

Відповідно до пункту 1.1 Спеціальних умов від 13 липня 2021 року № 1 до Договору кредитної лінії від 13 липня 2021 року № 58340, кредитодавець надає позичальникові кредит на наступних умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн; первинний строк кредиту - 30 календарних днів; процентна ставка - 1,71 відсотків в день; базова процентна ставка - 2,71 відсотків в день.

Поряд з цим, між сторонами Кредитного договору було укладено Додаткову угоду від 12 серпня 2021 року про зміну умов договору від 13 липня 2021 року № 1.

Тому, з урахуванням Спеціальних умов від 13 липня 2021 року № 1 до Договору кредитної лінії від 13 липня 2021 року, застосуванню підлягала базова процентна ставка, нараховані проценти підлягають перерахуванню за Базовою процентною ставкою.

Проценти в розумінні частини першої статті 1054 ЦК України (плата за надану банківську послугу - кредит) не можуть бути ототожнені із 3 % річних як заходу цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання, встановленої законом (частина друга статті 625 ЦК України). Нарахування на суму боргу трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання i є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідач 12 серпня 2021 року кредит в сумі 5 000,00 грн не повернула, продовжувала користуватися кредитними коштами, тому кредитором проведено нарахування процентів відповідно до умов п.п. 1.1.3, 1.1.4, 2.3 Кредитного договору від 13 липня 2021 року № 1 та вимог статті

1054 ЦК України за ставкою 1,71 % на день (в межах встановленого договором строку кредитування) та 2,71 % на день (поза межами встановленого договором строку кредитування), і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Кредитного договору.

Також зазначили, що позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а отже стягнення із відповідача витрат на професійну (правову) допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 підлягають до задоволення.

Позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенка М.Е., про витребування доказів відмовлено.

11 лютого 2025 року (вхід. № 7809) до суду від АТ «ПУМБ» на виконання вимог ухвали від

02 січня 2025 року надано інформацію. Зокрема, банком повідомлено, що за наданими даними отримувача банк не може надати інформацію, у зв`язку із відсутністю повного переліку даних, які б надавали можливість здійснити ідентифікацію платежу. Договір від 13 липня 2021 року № 1 в банку не укладався, банківська платіжна картка № НОМЕР_1 не емітована АТ «ПУМБ». Також з метою отримання інформації рекомендовано звернутися до банку-еквайра, який обслуговує отримувача коштів.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

До матеріалів справи долучено договір кредитної лінії від 05 липня 2021 року № 58340, укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається на умовах відновлювальної кредитної лінії (пункт 1.1). Ліміт кредитної лінії - 40 000,00 грн. Для отримання кредиту позичальник подає заяву про надання кредиту. У разі позитивного рішення кредитодавця щодо надання кредиту, сторонами укладаються спеціальні умови (пункт 2.2, 2.3) Відповідно до пункту 1.5 сума кредиту, первинний строк кредиту, а також розмір процентної ставки визначаються у відповідних спеціальних умовах.

Згідно з пунктом 1.6 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору - 4 742,93 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 1 148,20 грн (за умови суми кредиту

- 1 000,00 грн, первинного строку кредитування - 14 днів, процентної ставки 1,14 % в день. Реальна річна процентна ставка, а також загальна вартість кредиту, що застосовуватимуться до відповідних спеціальних умов, зазначаються у таких спеціальних умовах.

Згідно з пунктом 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту.

Також пунктом 4.1 договору передбачено, що строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальником через веб-сайт. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу в особистий кабінет (пункт 9.1 кредитного договору).

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту та Паспорт споживчого кредитування, що надано позичальнику до укладення цього договору. Уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких, розміщений на сайті товариства (пункт 9.2 кредитного договору).

У пункті 9.10 кредитного договору сторони погодили, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України 2Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту до Особистого кабінету позичальника та/або на електронну адресу позичальника для ознайомлення та підписання. Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений товариству в ІТС товариства/ зазначений у договорі. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі цього договору.

Розділ ІІ становить Акцепт (електронне повідомлення), яким позичальник ОСОБА_1 підтвердила, що: 1) прийняла оферти товариства щодо укладення договору кредитної лінії від 05 липня 2021 року № 58340; 2) підтвердила актуальність та достовірність наданих нею станом на дату укладення договору; 3) що вивчила умови оферти, паспорт споживчого кредиту, Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах кредитної лінії, розміщених на сайті https://cashberry.com.ua/, та свідомо приймає пропозицію укласти електронний договір на запропонованих і погоджених з нею умовах, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»; 4) що ознайомлена з істотними умовами правочину, погоджується прийняти на себе зобов`язання позичальника, засвідчує повну та безумовну згоду з усіма без виключення умовами оферти; 5) згодна на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору кредитної лінії від 05 липня 2021 року № 58340.

Також в матеріалах справи міститься копія оферти (пропозиція укласти електронний договір) від

13 липня 2021 року, спеціальні умови № 1 до Договору кредитної лінії від 13 липня 2021 року № 58340.

Згідно зі спеціальними умовами кредитодавець надає позичальникові кредит на таких умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн, первинний строк кредитування - 30 календарних днів, процентна ставка - 1,71 % в день, базова процентна ставка - 2,71 % в день. Термін платежу - 12 серпня 2021 року, сума кредиту - 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 2 565,00,00 грн, сума до сплати - 7 565,00 грн. Реальна річна процентна ставка - 15 798,63 % річних.

Пунктом 2.3 спеціальних умов визначено, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений спеціальними умовами (за умовами відсутності чинних угод про продовження) або угодами про продовження (у разі укладання), особливі умови, встановлені для позичальника програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою.

Долучені до матеріалів справи Спеціальні умови від 13 липня 2021 року стосуються саме Договору кредитної лінії від 13 липня 2021 року № 58340, про що зазначено у тексті таких спеціальних умов.

Також в матеріалах справи міститься Додаткова угода від 12 серпня 2021 року про зміну умов договору від 13 липня 2021 року № 1, де ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 погоджено, що за умови сплати позичальником кредиту в строк до 12 серпня 2021 року фактично нарахованих процентів по договору від 13 липня 2021 року № 1 в сумі 1 197,00 грн сторони вирішили змінити пункт 1.2, 1.3 договору, а саме: погодили продовження строку кредитування до

26 серпня 2021 року, при цьому, в межах нового строку кредитування застосовується процентна ставка 1,71 % в день від суми кредиту.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, якщо інше не встановлено договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що кредитний договір (спеціальні умови) від

13 липня 2021 року № 1 та договір кредитної лінії від 05 липня 2021 року № 58340 укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так матеріали справи містять копію договору кредитної лінії від 05 липня 2021 року № 58340, де зазначено, що його підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також до матеріалів справи долучено спеціальні умови від 13 липня 2021 року

№ 1 до договору кредитної лінії від 13 липня 2021 року № 58340, де зазначено про їх підписання позичальником одноразовим ідентифікатором.

Таким чином, вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Як вбачається з матеріалів справи у розділі відомостей про позичальника в зазначених документах, вказано прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адресу її проживання, ідентифікаційний код та серію і номер паспорта. При цьому вказано про підписання цих документів електронним одноразовим ідентифікатором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

У постанові від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором Верховний Суд зазначив, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

На підтвердження виконання кредитором зобов`язань за договором ТОВ «Діджи Фінанс» надано підтвердження АТ «ПУМБ», яким ТОВ «ФК Інвест Фінанс» повідомлено, що АТ «ПУМБ» в рамках співпраці з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» за Договором про обслуговування операцій з переказу коштів з використанням платіжних карток від 01 жовтня 2021 року № 095/02, підтверджує зарахування коштів згідно даних у Додатку до цього листа.

Вказаного додатку до матеріалів справи не долучено.

Водночас, в матеріалах справи міститься Витяг з Додатку до листа від 02 серпня 2024 року

№ КНО-/55, сформований 26 листопада 2024 року представником ТОВ «Компані Інвест Фінанс», відповідно до якого 13 липня 2021 року о 20-06 год. здійснено успішну транзакцію № 74 на суму 5 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Разом із цим, ані з наданого позивачем підтвердження АТ «ПУМБ», ані з інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що цей переказ стосується саме відповідача. Вказане підтвердження АТ «ПУМБ» не є належним доказом на підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів відповідачу за вказаним кредитним договором, а свідчить лише про проведення Банком платежу в системі на підставі договору з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».

Зокрема, неможливо встановити належність картки № НОМЕР_1 саме відповідачу чи зазначення ним такого номеру картки під час оформлення заявки, кредитного договору, також відсутня будь-яка інформація щодо прив`язки цього переказу саме до кредитного договору (спеціальні умови) від 13 липня 2021 року № 1.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2025 року, Акціонерне товариство «Перший Міжнародний Український Банк» листом від 11 лютого 2025 року

№ КНО-07.8.5/1753БТ повідомлено, що Договір від 13 липня 2021 року № 1 в Банку не укладався, а банківська платіжна картка № НОМЕР_1 в банку не емітована.

ТОВ «Діджи Фінанс» правом на подання уточненого клопотання про витребування доказів, з урахуванням інформації, викладеної у листа від 05 лютого 2025 року № КНО-07.8.5/1500БТ, не скористалося.

Водночас, суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 факту отримання кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн не заперечувала, однак, зазначила, що умови кредитування, викладені у долучених до матеріалів справи кредитному договорі (Спеціальні умови) від 13 липня 2021 року № 1, з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» не погоджувала.

З огляду на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від

18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 травня 2024 року, справа

№ 381/1647/21.

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості.

Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми закону, наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупності з іншими доказами свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів.

Суд враховує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження заперечень відповідача, зокрема щодо належності номеру мобільного телефону та карткового рахунку іншій особі, спростування правильності зазначених у кредитному договорі персональних даних позичальника ОСОБА_1 .

Поряд з цим, слід зауважити, що без проходження процедури реєстрації в Інформаційно-телекомунікаційній мережі ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», зазначення своїх персональних даних, в тому числі номеру мобільного телефону, банківських реквізитів, та акцептування запропонованих фінансовою установою умов кредитування, отримання грошових коштів у позику не можливе.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору, ОСОБА_1 , отримавши кредитні кошти, свого зобов`язання щодо їх повернення та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконала, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 20 595,50 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 595,50 грн - заборгованість за відсотками.

Жодних доказів на спростування вказаного розміру заборгованості, як і доказів виконання свого зобов`язання відповідачем до суду не надано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості здійснено відповідно до погоджених сторонами умов кредитного договору.

За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від

23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

З матеріалів справи судом встановлено таке.

05 вересня 2022 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язувався їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі, наведеній у Додатку № 1 до договору.

При цьому, в пункті 5.1.1 сторони договору факторингу погодили, що в строк до 60 робочих днів з моменту набрання реєстром прав вимоги чинності, клієнт зобов`язаний передати фактору документи, що підтверджують право вимоги, типовий перелік та вимоги до оформлення яких наведені в додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до витягу від 17 вересня 2024 року з додатку № 1 до Договору факторингу від

05 вересня 2022 року № 556/ФК-22, ТОВ «Компані інвест Фінанс» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 13 липня 2021 року № 1 на суму 20 595,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками - 15 595,50 грн.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази про передачу позивачу права вимоги за договором кредиту, укладеним з ОСОБА_1 , додатки до договору про відступлення прав вимоги містять інформацію про кредитний договір, за яким передається право вимоги, дані про особу-боржника, суму заборгованості та інші необхідні відомостей для такого виду договорів, та є належними та допустимим доказами по справі на підтвердження права звернення ТОВ «ФК «Діджи Фінанс» із заявленими позовними вимогами.

У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.

З огляду на те, що відповідач не виконує взяті на себе грошові зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка нічим не спростована та право вимоги якої перейшло до позивача.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню .

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження

№ 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Зазначена правова позиціє є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями пункту

1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі

№ 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просив відшкодувати понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується: договором від 01 квітня 2024 року

№ 42649746 про надання правової допомоги між ТОВ «Діджи Фінанс» (як клієнт) та адвокатом

Білецьким Богданом Едуардовичем, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; додатковою угодою від 16 вересня 2024 року № 1 до договору про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року № 42649746; детальним описом робіт (наданих послуг) від

16 вересня 2024 року на підставі договору від 01 квітня 2024 року № 42649746 на суму 6 000,00 грн; актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 16 вересня 2024 року на суму

6 000,00 грн; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 від 17 березня 2016 року.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат судом встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката, які включають послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та формування додатків до позовної заяви зводяться до єдиної дії - підготовка та подання позовної заяви і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окремі послуги.

Така послуга, як надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, за своєю суттю є послугою організаційного характеру. Немає також підтвердження, що клієнту разом з тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, а також клопотання відповідача про зменшення суми судових витрат, суд вважає, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 03 грудня 2024 року про оплату судового збору на суму 2 422,40 грн.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», статтями 12, 13, 49, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором кредитної лінії від 05 липня 2021 року № 58340 (спеціальні умови від 13 липня 2021 року № 1), у розмірі 5 000,00 грн за тілом кредиту, 15 595,50 грн - заборгованість за відсотками, що разом складає 20 595,50 грн (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень

50 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 21/1,

м. Бровари, Київська область, 07406.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 21 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Хромова