У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Яровенко Н.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

27 листопада 2025 року позивачем подано до суду заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що спір належить розглядати у межах справи Господарського суду, оскільки наявна справа про банкрутство № 910/6670/25 та просить повернути сплачений судовий збір.

Розглянувши клопотання позивача про закриття провадження у справі, матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частині 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частинами першою - третьою статті 3 ГПК судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (з 21.10.2019 введено в дію КУзПБ).

За правилами предметної юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина тринадцята статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Тобто законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21.10.2019, з набранням чинності КУзПБ.

Відтак можна зробити висновок, що вказаний КУзПБ передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 КУзПБ повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вказані правові висновки, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 640/26320/20.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц висловилася, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги усі істотні обставини встановлені судом у межах даного провадження, предмет та підстави позову, наявність справи щодо неплатоспроможності ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає закриттю, а заявлені вимоги мають бути вирішені господарським судом в межах справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приписами ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі та необхідності повернути позивачу сплачений ним при зверненні до суду із даною позовною заявою судовий збір, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, Закон України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (Рахунок у форматі згідно стандартів IBAN: НОМЕР_1 в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001, , 03062, м.Київ, просп. Берестейський, 90-А) сплачений судовий збір відповідно до копії платіжної інструкції № 451 від 11 липня 2025 року у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського Апеляційного суду.

Суддя Н.О. Яровенко