Справа № 712/8295/25
Провадження № 2/712/3451/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Токової С.Є.

за участю секретаря - Білик О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» звернулися до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № 200340613 в розмірі 46307, 00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 22.04.2021 між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200340613, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредитний ліміт до 100 000 грн. строком на 11 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

Як стверджує позивач у позові, АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок споживчих кредитів позичальника, що підтверджується виписками за кредитними договорами.

Також позивач вказує, що 25.07.2024 АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно цього договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200340613 від 22.04.2021.

Оскільки термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звертається із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме: повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №200340613 від 22.04.2021 становить 46307,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25771,37 грн, заборгованість за відсотками 20535,63 грн,

Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

26.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Олененко О.В. заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач категорично заперечує проти отримання ним 25 771,37 грн. кредитних коштів. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що свідчили б про видачу відповідачу зазначеної суми кредиту, відсоткова ставка та нарахування подані позивачем до суду суперечать вимогам, встановленим Законом України «Про споживче кредитування». Відповідач отримував кредит на отриману від АТ «БАНК ФОРВАРД» на картковий рахунок кредит в сумі 10 000,00 грн. При цьому в період з 06 травня 2021 року по 18 січня 2023 року періодично повертав кредитні кошти та відсотки. Загальна сплачена сума коштів відповідачем за зазначений період становить, яку відповідач сплачував шляхом перерахування коштів з картки Приват Банк становить 9695,00 грн. Крім цього відповідач сплачувала платежі також безпосередньо на картку АТ «БАНК ФОРВАРД», котра видана в день підписання договору споживчого кредитування. З наданих позивачем доказів - виписок, не убачається період користування відповідачем кредитними коштами, чіткої помісячної суми нарахування відсотків, інших нарахувань та суми залишку кредиту з зазначенням дат. При укладенні договору факторингу первісний кредитор не направляв відповідачу документів, підтверджуючих переведення боргу. В свою чергу навий кредитор не направляв відповідачу також ці документи, не направляв вимоги про сплату заборгованості (докази направлення відсутні) та не направляв чіткого розрахунку суми боргу, якщо такий дійсно мав місце.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що зважаючи на зауваження відповідача про неповідомлення щодо зміни кредитора, його як сторони, слід зауважити, що ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №200340613 укладеним між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 . Відповідно до п. 5.8. кредитного договору №200340613 Банк має право відступати повністю або частково свої права вимоги за Договором третій особі без згоди. Окрім того, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання жодному з кредиторів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі; заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Олененка О.О. надійшла до суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та участі відповідача. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступного.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зіст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із положеннями ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 200340613 від 22.04.2021 шляхом підписання споживачем анкет-заяв про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб.

Згідно умов договору №200340613 від 22.04.2021, Позивачем погоджено Відповідачу відновлювальну кредитну лінію із сумою кредиту до 100000 грн. строком на 11 місяців шляхом зарахування суми кредиту на банківський рахунок відповідача зі сплатою відсотків 48% річних.

Із розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, убачається, що станом на 09.06.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №200340613 від 22.04.2021 складає 46307,00 грн., з яких 25771 грн 37 коп. заборгованість за тілом кредиту, 20535 грн 63 коп. заборгованість за відсотками.

Пунктом 5.8. кредитного договору встановлено, що банк має право відступити повністю або частково свої права вимоги за договорами третій особі без згоди споживача.

Так, між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, на підставі якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору, в тому числі і до відповідача.

Відповідно до витягу із реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (додаток № 1 до договору №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024) до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №200340613 від 22.04.2021 в загальному розмірі 46307грн 00 коп. (номер запису 26562), яка складається із заборгованості за тілом кредиту 25771,37 грн, заборгованості за відсотками 20535,63 грн.

Частиною 1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, враховуючи, що відповідач отримала кредитні кошти, однак у порушення умов договору кредит не повернув, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 46307,00 грн, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення вказаної суми заборгованості з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПКУкраїни, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422грн 40 коп.

Стосовно заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПКУкраїни).

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн до позовної заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги №0206 від 02.06.2025, укладений між адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера Усенка М.І. та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», акт №505 наданих послуг та детальний опис робіт (наданих послуг) до такого акту.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу суд бере до увагу, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо усної консультації, правового аналізу та підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин.

Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 грн

Керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 264-266, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 6 , 15 , 16 , 192 , 509 , 526 533, 549 , 550, 610, 611, 624, 625, 627, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», заборгованість за кредитним договором № 200340613 від 22.04.2021 в сумі 46307 грн., судовий збір 2422,40 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 3500,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», , адреса: (79029, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп. 28).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .