У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

24 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визначити, що його син- малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проживати з ним за місцем його фактичного проживання та має бути зареєстрований за місцем його реєстрації; припинити стягнення з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь від дня пред`явлення позову аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , народження, в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь витрати, пов`язані з наданням йому правничої допомоги, в розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення пред`явленого позову шляхом наклавши заборону на стягнення з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 аліментів у Виконавчому провадженні № 78842873, яке знаходиться в провадженні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування заяви зазначив, що він і ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . З нього на користь громадянки ОСОБА_2 , на підставі виданого Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Судового наказу від 19.01.2025 року, стягуються аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 . Однак, наприкінці 2023 року ОСОБА_2 почала зловживати алкогольними напоями, продовжує зловживати алкогольними напоями і на даний момент, що призвело до невиконання нею батьківських обов`язків. Вона не займається вихованням та розвитком малолітнього ОСОБА_3 , не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, натомість створює умови, які шкодять розвитку дитини, стягнуті з мене на її користь в якості аліментів грошові кошти витрачає не на потреби дитини, а на придбання алкогольних напоїв, що підтверджується Повідомленням т.в.о. начальника відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Романа Січкаря від 31.07.2025 року № , постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 20.05.2025 року та постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 04.08.2025 року. Невиконання відповідачкою ОСОБА_2 батьківських обов`язків стало причиною того, що на початку липня 2025 року він забрав малолітнього ОСОБА_3 до себе і з цього часу він проживає разом з ним за місцем його проживання, що підтверджується виданою Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області Інформаційною довідкою від 07.112.2025 року № 313 та Актом обстеження житлово-побутових умов від 05.11.2025 року № 839-ЛРС. Він до виконання своїх батьківських обов`язків ставиться належним чином, займається вихованням та розвитком малолітнього ОСОБА_3 , піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує дитину матеріально. З огляду на вищезазначене, він звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві від 18.11.2025 року він, зокрема, просить суд визначити, що малолітній ОСОБА_3 має проживати з ним за місцем його фактичного проживання та припинити стягнення з мене на користь відповідачки ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Однак, є підстави вважати, що вказана цивільна справа буде розглядатися судом протягом досить тривалого часу, а в цей час з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у Виконавчому провадженні № 78842873 будуть щомісяця стягуватися аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , що призведе до порушення як його прав та інтересів, так і до порушення прав та інтересів малолітньої дитини.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову передано в провадження судді Чернової Н.В.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, приходить до такого висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову покликано не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не допустити утруднення чи неможливість виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також перешкодити спричиненню завданню шкоди заявнику.

Положеннями ч.1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, чи є він співрозмірним позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, а також має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, предмет спору у даній справі стосується, зокрема припинення аліментних зобов`язань ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу справа №214/4319/25 від 12.05.2025 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач, враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, обрав вид забезпечення позову, передбачений п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Однак суд не може погодитись з вірністю обраного позивачем виду забезпечення позову, його співмірністю та відповідністю заявленим вимогам.

Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, або коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Предметом даного спору є зокрема, припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а не оскарження виконавчого документу боржником ОСОБА_1 .

Дійсність чи ґрунтовність виконавчого листа (судового наказу) №214/4319/25 від 19.05.2025 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є предметом спору. Рішення суду про стягнення аліментів набрало законної сили, є чинним та перебуває на примусовому виконанні у Криворізькому відділі ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 78842873.

Отже, фактично позивач заявляє вимогу в порядку забезпечення позову про зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, яке не скасовано та на підставі якого видано виконавчий лист, що перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС, що є неприпустимим, адже згідно з вимогами ст.129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, а оцінка законності судових рішень може бути здійснена лише в установленому процесуальним законом порядку шляхом перегляду вищими судовими інстанціями. Відтак обраний представником позивача спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

До того ж відповідно до положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Аналогічна позиція з цього приводу неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18 вересня 2019 року у справі №296/9676/17, ухвалі від 26 серпня 2020 року у справі №950/2492/19.

Доводи позивача про невиконання батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 , а відтак і обов`язку по утриманню дитини, є по суті поясненнями до позовних вимог, які можуть бути враховані під час вирішення спору по суті, і не можуть бути враховані на стадії забезпечення позову.

Забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення виконавчого провадження суперечить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Позаяк суд зауважує, що заявлений позивачем захід забезпечення позову за своїм характером є тотожним заявленим вимогам позову, в той час як спір не вирішується по суті, що є недопустимим відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не узгоджується з предметом позову та вимогами чинного законодавства, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Разом з тим суд звертає увагу позивача, що з огляду на перебування у провадженні суду даного спору вони не позбавлені права ініціювати відкладення проведення виконавчих дій в порядку, регламентованому ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя Н.В. Чернова