УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року місто Чернігів

Справа №751/8851/25

Провадження №4-с/751/43/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Грищенко Ю. В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження начальник Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миронова Марія Володимирівна

заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк»

представники заявника Федосін Артем Вікторович, Обухов Володимир Владиславович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миронової Марії Володимирівни, заінтересована особа: Акціонерне товариство «Сенс Банк» щодо відмови у скасуванні арешту з майна боржника, -

В с т а н о в и в :

І. Стислий виклад позиції заявника

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльність начальника Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миронової Марії Володимирівни, щодо відмови у скасуванні арешту з майна ОСОБА_1 , який був накладений на підставі постанови Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку (АА №488592 від 19.03.2009) та зобов`язати скасувати арешт з майна боржника (номер запису обтяження 8579297) (а.с.1-4).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в межах виконавчого провадження №9770177 на підставі постанови Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку АА № 488592 від 19.03.2009 накладено арешт на його майно. У подальшому за заявою стягувача державним виконавцем повернуто виконавчий лист на підставі п.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», але арешт продовжує діяти. 07.10.2025 адвокат звернувся до Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про скасування арешту, але йому було відмовлено з тих підстав, що надати будь-яку вичерпну інформацію по вищезазначеним виконавчим провадженням не уявляється можливим, оскільки приміщення, матеріально-технічна база та документація Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції в Донецькій області були захоплені в результаті проведення активної фази АТО. Вказує, що борг по виконавчому листу відсутній і правонаступник питання заборгованості не піднімав. За вказаних обставин відсутні підстави для подальшого застосування арешту.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 21.10.2025 відкрив провадження у справі та призначив до розгляду. Одночасно витребував із Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію виконавчого провадження №9770177, а також копію постанови №488592 від 19.03.2009 про накладення арешту.

Від представника суб`єкта оскарження Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив (а.с.32-35), в якому просив відмовити у задоволенні скарги і вказав про відсутність підстав для зняття арешту. Також зазначив, що згідно даних АСВП відсутні підтвердження щодо сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №9770177.

До розгляду справи по суті від представника заявника надійшла відповідь на відзив (а.с.44-45), де представник зазначив, що доводи органу виконавчої служби є необґрунтованими, оскільки у разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом. Відділ ДВС не довів розмір суми, яка була ним фактично стягнута з боржника на користь стягувача у виконавчому провадженні, а, отже, і розмір виконавчого збору, як це передбачено законодавством станом на момент повернення виконавчого документу стягувачу. Крім того, при закінченні виконавчого провадження та несплаті виконавчого збору, його стягнення мало б бути виділене в окреме виконавче провадження, що було передбачено як Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV так і Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII. В той же час, органом виконавчої служби не було надано доказів виділення (відкриття) окремого виконавчого провадження щодо стягнення із скаржника виконавчого збору, а, отже, відсутні правові підстави для його стягнення із скаржника.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав вказаних у скарзі та відповіді на відзив.

Від представника Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі.

Представник заінтересованої особи - Акціонерне товариство «Сенс Банк», в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності суб`єкта оскарження та представника заінтересованої особи, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної скарги.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 23.09.2008 видав ЗАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист №6-84/08 на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 26.08.2008 по справі №127 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа- Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 43 319,34 грн та витрати по сплаті третейського збору в сумі 397,03 грн (а.с.25).

Згідно відомостей Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке є правонаступником Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 31.10.2008 відрито виконавче провадження №9770177 з примусового виконання виконавчого листа №6-84/08, де боржником є ОСОБА_1 . Втім 25.03.2009 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача) (а.с.12-13).

Відповідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, постановою відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку від 19.03.2009 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 (постанова АА №488592 від 19.03.2009, номер запису обтяження 8579297) (а.с.6).

Вказані вище відомості також підтверджуються відповідями Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адвокатські запити від 11.07.2025 та 07.10.2025. Одночасно з цим зазначено, що підстав для зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №9770177 немає (а.с.7-8, 12-13).

Згідно відомостей Акціонерного товариства «Сенс Банк» станом на 11.09.2025 заборгованість за укладеними з ОСОБА_1 договорами та рахунками не обліковується (а.с.9).

Також згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем - Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с.40-41).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа №6-84/08 від 23.09.2008, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону №606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст.37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст.40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст.40-1 цього Закону.

Згідно ч.ч.1,2 ст.38 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020 року у справі №817/928/17(адміністративне провадження №К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.07.2021 року у справі№2-356/12 (провадження №61-5972св19), від 03.11.2021 року у справі №161/14034/20 (провадження №61-1980св21), від 22.12.2021 року у справі№645/6694/15-ц (провадження №61-18160св19), від 26.01.2022 року у справі №127/1541/14-ц (провадження №61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 року у справі№127/1547/14-ц (провадження №61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2023 року у справі №2-3600/09 (провадження №61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону №606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (чинного на дату розгляду скарги) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи вказані обставини суд зазначає, що строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, після винесення постанови органом ДВС щодо повернення виконавчого документу стягувачу є таким, що сплив.

Жодних доказів повторного звернення стягувача - ЗАТ «Альфа Банк» або його правонаступника АТ «Сенс Банк» щодо примусового виконання виконавчого листа Новозаводського трайонного суду м. Чернігова №6-84/ від 23.09.2008 матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що Акціонерне товариство «Сенс Банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги ОСОБА_1 не надало до суду жодних заяв/клопотань щодо наявності заборгованості скаржника, відкритих виконавчих проваджень та необхідності продовження арешту належного йому майна.

Навпаки, згідно відомостей Акціонерного товариства «Сенс Банк» станом на 11.09.2025 заборгованість за укладеними з ОСОБА_1 договорами та рахунками не обліковується (а.с.9).

Також згідно відомостей Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке є правонаступником Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виконавче провадження №9770177 з примусового виконання виконавчого листа №6-84/08, де боржником є ОСОБА_1 знаходиться за місцем їх попередньої реєстрації на непідконтрольній тимчасово території України. Здійснити вивезення майна та виконавчих проваджень не вбачається можливим (а.с.12-13).

Згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості про відкриті виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , стягувачем - Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Згідно частини першої статті 40 чинного Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу на положення пункту 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Таким чином, начальник або виконавець відділу державної виконавчої служби мав би вжити усі заходи щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження і розглянути відповідну заяву.

Також, Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 21.10.2025 витребував із Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію виконавчого провадження №9770177, а також копію постанови №488592 від 19.03.2009 про накладення арешту.

Разом тим, відділом ДВС матеріали виконавчого провадження на адресу суду не неправлені, не повідомлені причини неможливості виконання ухвали.

Суд враховує, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження у відповідності до ст.447 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що подальше обтяження майна боржника ОСОБА_1 згідно постанови державного виконавця Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку про арешт майна АА №488592 від 19.03.2009 протягом тривалого часу у виконавчому провадженні, яке на виконанні не перебуває, за відсутності даних щодо повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа з дотриманням встановлених Законом України «Про виконавче провадження» строків, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном боржника.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

На думку суду, існування арешту майна ОСОБА_1 наразі не направлено на виконання рішення суду, а лише створює обмеження у вільному володінні майном. Внаслідок арешту нерухомого майна ОСОБА_1 по цей час перебуває у ситуації, в якій до нього на невизначений термін застосовано обмеження права володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Ця ситуація суперечить принципу правової визначеності.

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є об`єктом судового розгляду, перешкоджає ОСОБА_1 користуватися й розпоряджатися належною йому власністю.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що бездіяльність Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у скасуванні арешту майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні №9770177, є неправомірною.

В силу ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про наявність правових підстав для зняття арешту та заборони, накладеної в межах виконавчого провадження №9770177 із виконання рішення суду №6-84/08 від 23.09.2008, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.03.2009.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 134, 137, 258-260, 448-450 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність начальника Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Миронової Марії Володимирівни, щодо відмови у скасуванні арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні №9770177, який був накладений на підставі постанови Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку (АА №488592 від 19.03.2009).

Зобов`язати відповідальну посадову особу Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження №9770177 на підставі постанови АА №488592 від 19.03.2009 Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку (номер запису обтяження 8579297).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 25.11.2025.

Заявник ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суб`єкт оскарження Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд.20, )

Заінтересована особа Акціонерне товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, )

Суддя Н. В. Маслюк