Справа №345/5297/25
Провадження № 2/345/2399/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Служба у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 20.08.2012 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 04.06.2025 ОСОБА_1 поновилася у батьківських правах відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 27.08.2025 її неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею не проживає, виховний вплив на неї не має, а тому просить позбавити її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно характеристики Калуського ліцею ім. Дмитра Бахматюка від 02.09.2025 ОСОБА_4 навчається у ліцеї, її мама ОСОБА_1 у вихованні дитини участі не бере. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) №98 від 01.09.2025 ОСОБА_4 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, за підставою ухилення батьків від виконання своїх обов`язків. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) №99 від 01.09.2025 ОСОБА_4 тимчасово влаштовано в сімю ОСОБА_5 до 01.12.2025. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.08.2025 ОСОБА_4 проживає в сімї ОСОБА_5 , оскільки мама неналежно виконує свої обов`язки , вихованням дитини не займається. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Калуської міської ради від 10.09.2025 Служба у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не спроможна подбати про дитину, формально поновила свої батьківські права, а на даний час самоусунулася від виховання дитини, вважають за доцільни позбавити її батьківських прав відносно очки ОСОБА_4 ..

24.10.2025 представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить у зв`язку із тим, що на даний час поведінка матері ОСОБА_1 щодо належного виконання свої материнських обов`язків не змінилася, однак вона має потенціал для виправлення ситуації, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, який застосовується лише тоді у разі коли, інші способи захисту прав та інтересів дитини не дали результату або є очевидно неефективними, в порядку ст. 170 СК України, позивач просить суд відібрати в матері дитину без позбавлення її батьківських прав.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій вказала, що позов підтримує просить позов задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву поро розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , є ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини.

Батько дитини ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво по смерть.

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 20.08.2012 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Калуського міськрайонного суду від 04.06.2025 ОСОБА_1 поновилася у батьківських правах відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 27.08.2025 її неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею не проживає, виховний вплив на неї не має, а тому просить позбавити її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно характеристики Калуського ліцею ім. Дмитра Бахматюка від 02.09.2025 ОСОБА_4 навчається у ліцеї, її мама ОСОБА_1 у вихованні дитини участі не бере.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) №98 від 01.09.2025 ОСОБА_4 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, за підставою ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) №99 від 01.09.2025 ОСОБА_4 тимчасово влаштовано в сімю ОСОБА_5 до 01.12.2025.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.08.2025 ОСОБА_4 проживає в сімї ОСОБА_5 , оскільки мама неналежно виконує свої обов`язки , вихованням дитини не займається.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Калуської міської ради від 10.09.2025 Служба у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Служба у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування)уточнила позовні вимоги та просить у зв`язку із тим, що на даний час поведінка матері ОСОБА_1 щодо належного виконання свої материнських обов`язків не змінилася, однак вона має потенціал для виправлення ситуації, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, який застосовується лише тоді у разі коли, інші способи захисту прав та інтересів дитини не дали результату або є очевидно неефективними, в порядку ст. 170 СК України, позивач просить суд відібрати в матері дитину без позбавлення її батьківських прав.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, при вирішенні спору між сторонами по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з приписами частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України").

За правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 493/1516/20-ц, відібрання дитини у контексті ст.162 СК України - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку потрібно виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати, проте з урахуванням права кожного з батьків та добросовісної поведінки батьків задля дотримання прав дитини та кожного з них. Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини з огляду на її фізичний та психічний розвиток. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

З урахуванням фактично встановлених обставин справи та оцінених доказів, суд зазначає, що в ході судового розгляду не встановлені підстави для відібрання дитини від матері з підстав передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу. Також не встановлено фактів жорстокого поводження з дитиною; захворювання матері на хронічний алкоголізм або її наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва, тощо, та, що залишення дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Докази сторони позивача, які були спрямовані на доведення фактів ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, а також докази того, що відповідачка сама написала заяву про позбавлення її батьківських прав, в той час, коли рішенням суду від 04.06.2025 ОСОБА_1 поновилася у батьківських правах відносно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без сукупності інших доказів, які є актуальними на час розгляду справи в суді, не можуть стверджувати обставини на які посилається позивач.

Оцінюючи події, зокрема те, що відповідачка сама написала заяву про позбавлення її батьківських прав, оскільки вона не має виховного впливу на дитину, є недостатніми та не є передумовою для відібрання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що оскільки належних та допустимих доказів на доведення факту небезпеки для здоров`я та морального виховання у разі залишення неповнолітньої дитини з відповідачкою, достатніх для задоволення позовної заяви, представником позивача не було надано, а також беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що станом на день вирішення питання про відібрання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, підстави для такого відібрання відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову Служби у справах дітей Калуської міської ради (орган опіки і піклування) до ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя