Справа № 390/120/24
Провадження № 2/390/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" листопада 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі Петренко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 188 грн та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7-4, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 4 000 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

11.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1, згідно з яким ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Ріальто» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №7-4 від 01.01.2021, укладеним між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 .

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.01.2024 становить 23 188,00 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за кредитом, 2 388,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,7 % за період з 01.01.2021 по 31.01.2021, 16 800,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення з 01.02.2021 по 31.05.2021, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В позовній заяві позивач просить розгляд справи провести в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд, яке отримано відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 01 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 було укладено договір №7-4, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 4 000,00 грн, строком на 30 днів (п.1.3. договору), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору (п.1.2 договору) та 3,5 % від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазаначений у п. 1.3 цього договору терміну повернення кредиту ( п.3.3. договору).

Крім того, у п.3.3 договору зааначено, що сторони домовилися, що процентна ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Вказаний договір був укладений в електронній формі шляхом реєстрації ОСОБА_1 на веб-сайті в мережі Інтернет за посиланням: https://monetka.com.ua, та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

На виконання вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 4 000,00 грн, що підтверджується копією чека № 341036117, призначення платежу: перерахування коштів за договором № 7-4 від 01.01.2021 на умовах фінансового кредиту.

В подальшому, 11.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1, згідно з яким ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія Ріальто» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №7-4 від 01.01.2021, укладеним між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» розрахунку станом на 10.01.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №7-4 від 01.01.2021, яка становить 23 188,00 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за кредитом, 2 388,00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентами за період з 01.01.2021 по 31.01.2021, 16 800,00 грн - заборгованість за несплаченим процентами за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до п.3.3 договору за період з 01.02.2021 по 31.05.2021.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, проте лише частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 4 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в сумі 2 388,00 грн, а всього 6 388,00 грн.

Щодо позовних вимог ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими процентами в сумі 16 800 шог відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення з 01.02.2021 по 31.05.2021, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне.

Так, ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до висновків, викладених висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Пунктом 1.2 договору №7-4 від 01.01.2021, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , передбачено нарахування кредитодавцем відсотків за користування кредитом в розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору.

Пунктом 1.3 договору №7-4 від 01.01.2021 визначено, що строк кредитування становить 30 днів.

Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» має право на стягнення з ОСОБА_1 лише заборгованість за відсотками, нарахованими відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року, яка згідно з графіком розрахунків, що є додатком №1 до договору, становить 2 388,00 грн, а вимоги ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими відсотками за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення з 01.02.2021 по 31.05.2021, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК Україн не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Вимог про стягнення відсотків згідно з положеннми ст. 625 ЦК України позивачем в цьому позові заявлено не було.

Разом з цим, пункт 3.3 кредитного договору чітко передбачає нарахування відсотків за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення, та у разі пролонгації договору.

Визначений кредитодавцем розмір відсотків у вказаному пункті 3,5% за кожен день користування кредитом вказує на наявність у нього намірів одержувати відсотки за користування кредитом у збільшеному розмірі понад установлені у договорі строки з метою отримання прибутків. З огляду на формулювання, викладені у договорі та зміст правовідносин, саме по собі посилання на положення ст. 625 ЦК України не надає ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» підстав для стягнення відповідних сум. Права ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» як кредитора повністю відновлені шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 4 000,00 грн та заборгованості за нарахованими процентами за період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року в сумі 2 388,00 грн, що відповідає визначеній сторонами у договорі сукупній вартості кредиту.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 16 800 грн відсотків, нарахованих позивачем на підставі п. 3.3 кредитного договору після закінчення строку кредитування (закінчення строку дії договору).

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.525-527, 530, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за договором №7-4 від 01.01.2021 в сумі 6 388 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судовий збір у розмірі 834, 17 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 2 479 грн 38 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «РІАЛЬТО», , юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела 4;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Квітка