КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/895/2025
24 вересня 2025 року м. Київ
Справа № 761/2729/23
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,
за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Боднар Альоною Миколаївною , про ухвалення додаткового судового рішення
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на частку у нерухомому майні,
У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , у якому просив:
- припинити право ОСОБА_3 на 1/10 частку у спільній квартирі АДРЕСА_1 ; - визнати право власності ОСОБА_1 на 1/10 частку у нерухомому майні - квартирі АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_1 суми судових витрат, які були понесені в результаті розгляду справи.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року в задоволенні позову - відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , які подані представником Боднар А.М. , - задоволено.
Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на частку у нерухомому майні - задоволено.
Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/10 частку квартири АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію за припинення його права власності на 1/10 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 - у розмірі 167 951 грн. 31 коп., за рахунок коштів, що знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України у місті Києві.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частку квартири, загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 4199 грн. 51 коп.
11 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - Боднар А.М. звернулась з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанції у сумі 433 094 грн. 24 коп.
Вказує, що позивач в позовній заяві зазначав про попередній розрахунок судових витрат, які він планував понести у зв`язку з розглядом справи у сумі 45 560 грн., але з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, позивач не подавав заяву про ухвалення додаткового рішення з описом виконаних робіт.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною у апеляційній інстанції надає суду копії письмових доказів, а саме: договір №782/3/17-12-2021 про надання правничої (правової) допомоги від 17.12.2021 року укладеного між ОСОБА_1 та АО «Міллер», додаткова угода № 1 від 17 грудня 2021 року до договору №782/3/17-12-2021 про надання правничої допомоги від 17.12.2021 року, додаткова угода № 2 від 22 листопада 2023 року до договору №782/3/17-12-2021 про надання правничої допомоги від 17.12.2021 року, додаткова угода № 3 від 09 грудня 2024 року до договору №782/3/17-12-2021 про надання правничої допомоги від 17.12.2021 року, акти надання послуг, рахунки та платіжні інструкції про сплату наданих послуг.
Представник ОСОБА_1 - Боднар А.М. вважає, що понесені витрати на професійну юридичну допомогу є доведеними та підлягають стягненню. При цьому доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу у даній справі покладається саме на відповідача, а суд не має права самостійно без клопотання останнього зменшити такий розмір, а тому судові витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому представник позивача просила:
- Визнати поважними причини пропуску подання заяви про покладання витрат пов`язаних з правничою допомогою у справі № 761/2729/23 у суді першої інстанції.
- Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про покладання витрат пов`язаних з правничою допомогою у справі №761/2729/23 (що були понесені позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції).
- Прийняти та задовольнити заяву про покладання витрат (ухвалення додаткового рішення) пов`язаних з правничою допомогою у справі №761/2729/23, що були понесені під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції на ОСОБА_3 , та ухвалити додаткове рішення відносно цих судових витрат.
- Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені останнім у процесі розгляду судової справи №761/2729/23 у розмірі 433 094,24 грн., з ОСОБА_3 .
У запереченнях на заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про стягнення витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, які понесені ним під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, з ОСОБА_3 у розмірі 433 094,24 грн, у повному обсязі.
У разі, якщо суд дійде до висновку про належність поданих документів та наявності підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням розумності, справедливості, пропорційності та співмірності з ціною позову, з огляду на не дотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, представник відповідача просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10 000 грн за справу загалом, що є об`єктивною вартістю послуг, яка не перевищує 10% ціни позову.
Представник відповідача вказувала, що підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу є неподання представником позивача орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції на заявлену суму, яка більш ніж удвічі перевищує ціну позову.
Також зазначала, що позивачем включено до витрат на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції вартість послуг, які не пов`язані з розглядом даної справи та не є правничою допомогою, пов`язаною з вирішенням даного спору. Розмір витрат позивача під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції є не співмірним із складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на їх виконання.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - Боднар А.М. підтримала заяву та просила її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просила у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши заяву про відшкодування судових витрат та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Разом з тим, відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У заяві про ухвалення додаткового судового рішення представник позивача просила стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені останнім у процесі розгляду судової справи №761/2729/23 у розмірі 433 094,24 грн. з ОСОБА_3 . Згідно з наданими до заяви копіями актів наданих послуг, рахунків на оплату та платіжних інструкцій, а також таблицями наданих послуг, представник позивача зазначила, що вартість послуг на правову допомогу в суді першої інстанції становить 180 071 грн. 65 коп., а вартість правничої допомоги ( юридичних послуг), що була надана в суді апеляційної інстанції, становить 253 022 грн. 59 коп., тобто всього на суму 433 094 грн. 24 коп.
Апеляційним судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між Адвокатським об`єднанням «Міллер» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 782/3/17-12-2021.
Пунктами 1.1., 1.2., 1.4., 1.6. договору про надання правничої допомоги сторони узгодили, що предметом цього договору є надання АО «Міллер» правничої (правової) допомоги Клієнту. У межах цього договору АО взяло на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу, деталізований перелік якої зазначається у відповідній додатковій угоді до цього договору. Правнича допомога за цим договором вважається наданою з моменту підписання акту прийому-передачі надання правничої допомоги, який зобов`язаний підписати клієнт та повернути один примірник акту протягом п`яти робочих днів з моменту його підписання. Сторони договору погодили, що всі деталі та умови, що не зазначені в договорі (у тому числі, можуть бути зазначені, але не виключно перелік правничої допомоги, вартість, умови оплати, інші умови та строки виконання сторонами зобов`язань) мають бути зафіксовані у відповідній додатковій угоді до цього договору.
В пунктах 3.1., 3.2. договору сторони узгодили, що загальний порядок (не єдиний) здійснення розрахунків, а саме що клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь АО протягом трьох робочих днів з моменту направлення АО рахунку клієнту на його електронну адресу (або шляхом використання іншого засобу зв`язку з клієнтом, що закріплений в договорі), зазначену в реквізитах до договору, якщо інше не зазначено у відповідній додатковій угоді до цього договору. Ціною договору є сума вартості всієї наданої АО правничої допомоги клієнту, перелік якої вказаний у відповідних додаткових угодах до договору (в тому числі, у плані дій, актах) та в направлених АО рахунках клієнту.
В день підписання договору про надання правничої допомоги, сторони також уклали додаткову угоду № 1 до цього договору, умовами якої було визначено, що позивач зобов`язався упродовж трьох робочих днів сплатити на користь АО грошові кошти в розмірі 1 200 дол. США, що еквівалентно за курсом міжбанку на день підписання цієї додаткової угоди, 32 760 грн. Вбачається, що зазначена сума коштів підлягала до сплати за надання наступних послуг:
1) аналіз матеріалів, розробка плану дій та оцінка ризиків - у сумі 450 дол. США;
2) отримання технічного паспорту на квартиру з архіву Київського міського БТІ - в сумі 300 дол. США;
3) проведення переговорів з ОСОБА_3 стосовно відступлення своєї частки у власності на квартиру на користь ОСОБА_1 - в сумі 450 дол. США.
22 листопада 2023 року між адвокатським об`єднанням та позивачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору про правничу допомогу, умовами якої сторони узгодили, що строк дії основного договору продовжено до 17 грудня 2024 року, а також те, що розмір вартості гонорару адвоката формується відповідно до погодинної оплати, а саме:
- оплата вартості наданої допомоги уповноваженою особою адвокатського об`єднання становитиме в робочий час 150 дол. США за курсом ПАТ «Кредобанк» станом на момент формування та направлення АО рахунку клієнту;
- оплата вартості наданої допомоги уповноваженою особою АО становитиме в неробочий час (весь позаробочий час) 300 дол. США за курсом ПАТ «Кредобанк» станом на момент формування та направлення АО рахунку клієнту;
- оплата вартості наданої допомоги партнера АО становитиме в робочий час 330 дол. США за курсом ПАТ «Кредобанк» станом на момент формування та направлення АО рахунку клієнту;
- оплата вартості наданої допомоги партнера АО становитиме в неробочий час (весь неробочий час) 450 дол. США за курсом ПАТ «Кредобанк» станом на момент формування та направлення АО рахунку клієнту.
09 грудня 2024 року між адвокатським об`єднанням та позивачем було укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання правничої допомогу, умовами якої сторони узгодили, що строк дії основного договору продовжено до 17 грудня 2025 року.
Заяву про відшкодування витрат за надання правничої допомоги в суді першої інстанції та докази, що підтверджують понесення витрат та їх розмір, були надані представником позивача до суду апеляційної інстанції 11 червня 2025 року, тобто в день прийняття постанови судом апеляційної інстанції.
На підтвердження обставин надання правової допомоги в суді першої інстанції представником позивача було надано до суду акти наданих послуг :
- акт № 446 від 29 листопада 2022 року на суму 10 100 грн.: аналіз матеріалів справи, розробка плану дій та оцінки ризиків справи;
- акт № 6 від 23 січня 2023 року на суму 13 950 грн.: отримання технічного паспорта на квартиру з архіву Київського міського БТІ ;
- акт № 96 від 21 лютого 2023 року на суму 11 985 грн.: адвокатський запит до приватного нотаріуса) підготовка та подання запиту з метою підтвердження в суді інформації про те, що відповідачем було прийнято спадщину, що становить 1/10 частки на квартиру;
- акт № 276 від 25 липня 2023 року на суму 5 620,50 грн.: поїздка в Шевченківський районний суд міста Києва для отримання судового запиту до приватного нотаріуса Лук`янчук Ю.П., у зв`язку з відсутністю в суду можливості відправити такий судовий запит поштою самостійно; відправка листа із судовим запитом до приватного нотаріуса засобом поштового зв`язку АТ «Укрпошта (відвідування відділення АТ «Укрпошта» з метою відправлення листа;
- акт № 277 від 24 серпня 2023 року на суму 11 667 грн.: заява про ознайомлення з матеріалами справи (підготовка та направлення заяви про ознайомлення з матеріалами судової справи від 10.08.2023 з метою ознайомлення з витребуваними судом документами; підготовка та подання заяви про проведення судового засідання, призначеного на 22.08.2023, в режимі відеоконференції);
- акт № 347 від 25 вересня 2023 року на суму 5 540,15 грн.: ознайомлення з матеріалами справи (відвідування приміщення Шевченківського районного суду міста Києва);
- акт № 348 від 11 жовтня 2023 року на суму 11 517 грн.: підготовка та супровід судового засідання 02.10.2023 (відповідна дія включає підготовку до судового засідання, дорогу до судового засідання та час очікування судового засідання, супровід судового засідання в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва);
- акт № 406 від 23 листопада 2023 року на суму 11 313 грн.: виконання вимог суду щодо направлення судової повістки на всі відомі адреси відповідача у справі № 761/2729/23 (відвідування відділення АТ «Укрпошта» з метою відправлення листа; супровід судового засідання 13.11.2023 (відповідна дія включає підготовку до судового засідання, дорогу до судового засідання та час очікування судового засідання, супровід судового засідання в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва);
- акт № 421 від 22 грудня 2023 року на суму 17 181 грн.: супровід судового засідання 14.12.2023; складання та подання заяви про намір покласти на відповідача судові витрати, які пов`язані з отриманням правничої допомоги; складання та подання клопотання про долучення представника позивача до матеріалів електронної справи в підсистемі «Електронний суд»;
- акт № 25 від 26 січня 2024 року на суму 8 615,25 грн.: супровід судового засідання 24.01.2024 (відповідна дія включає підготовку до судового засідання, дорогу до судового засідання та час очікування судового засідання, супровід судового засідання в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва).
- акт № 88 від 28 березня 2024 року на суму 39 440 грн.: аналіз судового рішення, підготовка плану дій для клієнта щодо можливості оскарження рішення суду першої інстанції, онлайн-зустріч з клієнтом щодо подальшого плану дій; підготовка та подання позовної заяви (аналіз судової практики, збір доказів, підготовка проєкту позовної заяви, формування додатків до позовної заяви).
На підтвердження фактичного понесення витрат за надання правової допомоги в суді першої інстанції представником позивача було надано платіжні інструкції про сплату послуг на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків:
- на суму 10 100 грн. відповідно до платіжної інструкції від 30.11.2022 року;
- на суму 13 950 грн. відповідно до платіжної інструкції від 26.01.2023 року,
- на суму 11 985 грн.відповідно до платіжної інструкції від 22.02.2023 року,
- на суму 11 256 грн.відповідно до платіжної інструкції від 30.05.2023 року,
- на суму 13 998 грн. 75 коп.відповідно до платіжної інструкції від 28.06.2023 року,
- на суму 5620 грн. 50 коп.відповідно до платіжної інструкції від 26 липня 2023 року,
- на суму 11 667 грн.відповідно до платіжної інструкції від 25 серпня 2023 року,
- на суму 5540,15 грн. відповідно до платіжної інструкції від 26 вересня 2023 року,
- на суму 11 517 грн.відповідно до платіжної інструкції від 12 жовтня 2023 року,
- на суму 11 313 грн.відповідно до платіжної інструкції від 29 листопада 2023 року,
- на суму 17 181 грн.відповідно до платіжної інструкції від 22 грудня 2023 року,
- на суму 8615 грн. 25 коп.відповідно до платіжної інструкції від 28 січня 2024 року,
- на суму 47 328 грн.відповідно до платіжної інструкції від 02 квітня 2024 року.
Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на подання заяви та доказів про понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, представник позивача зазначала, що оскільки 24 січня 2024 року судом першої інстанції було відмовлено позивачу у задоволені позовних вимог, то було очевидно, що у суду були відсутні підстави для покладання судових витрат на відповідача, тому позивач і не подавав заяву про винесення додаткового рішення суду з детальним описом виконаних робіт.
Проте апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку для подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесену в суді першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, представником позивача було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач планує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, на загальну суму 45 560 грн., що складався з правової допомоги за підготовку та подання позовної заяви - 37 440 грн., підготовки звіту про оцінку квартири - 3120 грн., проведення будівельно-технічної експертизи квартири - 5000 грн.
19 грудня 2023 року представник позивача - адвокат Боднар А.М. подала до суду заяву щодо наміру покласти судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги на відповідача, в якій повідомила, що на вказаний період часу ще не всі витрати оплачені, тому докази не можуть бути подані до винесення судового рішення. Повідомила про намір звернутись із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з долученням усіх документів, що підтверджують розмір таких витрат, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення ( а.с. 210, т. 1).
Аналогічного змісту заяву представник позивача подала до суду 04 січня 2024 року.
Рішення по суті спору було прийнято судом першої інстанції в судовому засіданні, в якому була присутня представник позивача, 24 січня 2024 року, проте протягом п`ятиденного строку ні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, ні доказів на підтвердження розміру понесених витрат представником позивача до суду першої інстанції подано не було.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 зазначено, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Отже, кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 134 зазначеного кодексу особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які заявники понесли у судах першої та апеляційної інстанцій, має вирішуватися з урахуванням положень частини другої статті 134 ЦПК України, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 у справі №161/5317/18, від 23 квітня 2025 року в справі № 542/937/23 зазначено, що «неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: від 13 лютого 2024 року у справі № 757/33206/22-ц (провадження № 61-8292св24) зазначено, що: «тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Натомість наслідком закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, є залишення заяви без розгляду».

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ні орієнтовного розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу в сумі 180 071 грн. 65 коп., ні заяви про відшкодування зазначеної суми судових витрат, ні доказів понесення судових витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції представник позивача до суду першої інстанції не подавала. Разом з тим, майже усі акти ( за винятком актів від 28.01.2024 року та від 28.03.2024 року) складені та платежі відповідно до платіжних інструкцій проведені задовго до ухвалення рішення суду судом першої інстанції, у період з 30.11.2022 року по 22.12.2023 року.

Враховуючи викладене, будь-яких поважних причин неподання до суду першої інстанції розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, на суму 180 071 грн. 65 коп., неподання заяви про їх відшкодування та доказів на підтвердження розміру таких витрат у суді першої інстанції представником позивача не наведено, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви та доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу - слід відмовити, а заяву у цій частині - залишити без розгляду.

Оцінюючи надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

На підтвердження обставин надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції представником позивача було надано до суду акти наданих послуг :

- акт № 124 від 25 квітня 2024 року на суму 48 807,52 грн.: підготовка та подання апеляційної скарги на заочне рішення місцевого суду (аналіз судової практики, на яку послався суд першої інстанції, з метою доведення невідповідності судової практики обставинам справи, збір доказів, підготовка проєкту апеляційної скарги, формування додатків до апеляційної скарги; підготовка конверту та опису вкладення, відвідування поштового відділення АТ «Укрпошта» з метою відправлення копії апеляційної скарги відповідачу у справі, направлення апеляційної скарги до Київського апеляційного суду); підготовка та аналіз останньої судової практики Верховного Суду з метою підсилення позиції; підготовка клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги - сплати судового збору та направлення клопотання до Київського апеляційного суду; комунікація із судами першої та апеляційної інстанцій з метою отримання інформації щодо направлення матеріалів справи до апеляційного суду, моніторинг судової справи на сайті Київського апеляційного суду;

- акт № 156 від 31 травня 2024 року на суму 3852,19 грн.: комунікація із судом апеляційної інстанції з метою встановлення інформації щодо направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції та призначення судового засідання, моніторинг судової справи на сайті Київського апеляційного суду;

- акт № 174 від 25 червня 2024 року на суму 13 100,80 грн.: складання та подання адвокатського запиту з метою витребування інформації з Державної прикордонної служби України про перебування відповідача за межами України; комунікація із судом апеляційної інстанції, моніторинг судової справи та сайті Київського апеляційного суду;

- акт № 192 від 26 липня 2024 року на суму 27 6760,03 грн.: складання та подання до суду клопотання про витребування доказів з Державної прикордонної служби України про перебування відповідача за межами України; складання та подання клопотання від 18.07.2024 про призначення справи до розгляду та про ознайомлення з матеріалами справи; відвідування Київського апеляційного суду з метою ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду з урахуванням часу очікування видачі матеріалів справи;

- акт № 246 від 30 вересня 2024 року на суму 15 596,25 грн.: складання та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи відвідування Київського апеляційного суду з метою ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду з урахуванням часу очікування видачі матеріалів справи;

- акт № 259 від 25 жовтня 2024 року на суму 57 255 грн.: аналіз відзиву на апеляційну скаргу відповідача, підготовка проєкту відповіді на відзив на апеляційну скаргу, підготовка конверту та опису вкладення, відвідування поштового відділення АТ «Укрпошта» з метою оформлення поштового відправлення - відповіді на відзив на апеляційну скаргу; складання листа-повідомлення для орендарів спірної квартири з метою встановлення комунікації з ними для уникнення примусового входу у квартиру без відома таких орендарів; відвідування спірної квартири з метою проведення комунікації з орендарями задля уникнення примусового входу у квартиру без їхнього відома;

- акт № 275 від 27 листопада 2024 року на суму 15 727,50 грн. - складання та направлення відповідачу та його представнику листа про врегулювання спору в позасудовому порядку% супровід судового засідання ;

- акт № 11 від 27 січня 2025 року на суму10 597,50 грн.: складання та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи відвідування Київського апеляційного суду з метою ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду з урахуванням часу очікування видачі матеріалів справи;

- акт № 80 від 29 квітня 2025 року на суму 18 239,38 грн.: підготовка до судового засідання, призначеного на 23.04.2024 (підготовка вступного слова та судової промови до судових дебатів); супровід судового засідання 23.04.2024 (відповідна дія включає підготовку до судового засідання, дорогу до судового засідання та час очікування судового засідання, супровід судового засідання в приміщенні Київського апеляційного суду).

На підтвердження фактичного понесення витрат за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції представником позивача було надано платіжні інструкції про сплату послуг на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків:

- на суму 58 569 грн.відповідно до платіжної інструкції від 26 квітня 2024 року,

- на суму 4622 грн. 63 коп.відповідно до платіжної інструкції від 01 червня 2024 року,

- на суму 15 720,96 грн. відповідно до платіжної інструкції від 27 червня 2024 року,

- на суму 33 211,24 грн.відповідно до платіжної інструкції від 26 липня 2024 року,

- на суму 18 715,5 грн. відповідно до платіжної інструкції від 01 жовтня 2024 року,

- на суму 68 706 грн.відповідно до платіжної інструкції від 31 жовтня 2024 року,

- на суму 18 873 грн.відповідно до платіжної інструкції від 01 грудня 2024 року,

- на суму 12 717 грн. відповідно до платіжної інструкції від 28 січня 2025 року,

- на суму 21 887,26 грн. відповідно до платіжної інструкції від 30 квітня 2024 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 виснувала, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Аналізуючи зміст актів виконаних робіт, колегія суддів зауважує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу за супровід справи в суді апеляційної інстанції на суму 253 022,59 грн, є не лише неспівмірним із ціною позову (167 951,31 грн) , а й у півтора рази (150 %) перевищує ціну позову, що не відповідає принципам розумності та справедливості.

Заявлені стороною позивача витрати в частині вивчення та аналізу судової практики, оскаржуваного рішення суду, необхідного для підготовки апеляційної скарги, що заявлені як окремі послуги, не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням апеляційної скарги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Крім того, колегія суддів вважає, що не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді наступні послуги адвоката:

- комунікація з судами першої та апеляційної інстанцій з метою встановлення інформації щодо направлення справи до суду апеляційної інстанції, призначення судового засідання, моніторинг справи на сайті судової влади ;

- складання листа-повідомлення до орендарів спірної квартири з метою встановлення комунікації з останніми та уникнення примусового входу в квартиру, на суму 5205 грн, що не є правничою допомогою у цій справі та не стосується даного спору;

- відвідування спірної квартири з метою проведення комунікації з орендарями задля уникнення примусового входу в квартиру, на суму 10 410 грн - не стосується даного спору;

- складання та направлення відповідачу та його представнику листа про врегулювання спору в позасудовому порядку на суму 5242,50 грн.

Щодо вартості наданих послуг правничої допомоги, які безпосередньо стосуються розгляду справи в суді апеляційної інстанції, таких як підготовка та подання апеляційної скарги (включаючи аналіз практики Верховного Суду), вартістю 39 940 грн., складання відповіді на відзив на апеляційну скаргу (41 640 грн.), участь в судовому засіданні (10 485 грн.); складання та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, відвідування апеляційного суду з метою ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду з урахуванням часу очікування видачі матеріалів справи (18 715 грн. та 12 717 грн.) підготовка судової промови та супровід судового засідання (21 887 грн.), то вказані витрати є надмірно завищені, не відповідають критеріям розумності їхнього розміру, пропорційності до предмета спору та складності справи.

Щодо підготовки адвоката до участі в судових засіданнях та витраченого часу на складання апеляційної скарги та відповіді на відзив, суд апеляційної інстанції зауважує, що ця категорія справ є доволі поширеною, нормативно-правове регулювання спірних відносин є доступним, чітким та передбачуваним, на період провадження в судах першої та апеляційної інстанцій сформована практика Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права.

Апеляційний суд враховує, що хоча ця справа має вагоме значення для позивача, оскільки внаслідок набуття права власності на 1/10 частки спірної квартири він фактично став єдиним її власником, але ця обставина не може бути достатнім критерієм для повного задоволення заяви про стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлена сума є очевидно надмірною та не відповідає визначеним частиною третьою статті 141 ЦПК України критеріям.

У пункті 135 постанови від 16.11.2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.».

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Підсумовуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів, заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є вочевидь надмірним та непропорційним ні до предмету спору, ні до обсягу виконаних адвокатом робіт, що стосуються безпосередньо представництва в суді апеляційної інстанції, тоді як пропорційність є одним з основних елементів справедливості, який вимагає від суду забезпечити рівномірний баланс між сторонами судового процесу, їхніми правами та наслідками вчинення або невчинення процесуальних дій, виконання процесуальних обов`язків.

Заперечення представника відповідача про те, що відсутність у апеляційній скарзі як передбачуваного розміру судових витрат в суді апеляційної інстанції, так і орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні цієї заяви, колегія суддів відхиляє, оскільки представником позивача було своєчасно подано заяву про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції з доданими доказами, копію надіслано стороні відповідача, що надало змогу представнику відповідача подати обґрунтовані заперечення.

При цьому аналіз норми ст. 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Заперечення представника відповідача про те, що квитанції про сплату наданих послуг є неналежним чином оформлені, не містять печаток банку та інших обов`язкових реквізитів платіжного документа, колегія суддів також відхиляє, оскільки фактичне надання позивачу правової допомоги адвокатом Адвокатського об`єднання «Міллер» Боднар А.М. підтверджується актами надання послуг та рахунками на оплату, якими в достатньому обсязі підтверджено обсяг наданої правової допомоги.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обсяг вчинених процесуальних дій, проаналізувавши обсяг виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), принцип розумності судових витрат, їх пропорційності до предмета спору, враховуючи наявність обґрунтованих заперечень представника відповідача щодо неспівмірності розміру заявлених витрат до обсягу виконаних робіт та ціни позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 268, 367, 368, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Боднар Альоною Миколаївною , про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - Боднар Альони Миколаївни про поновлення строку для подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - Боднар Альони Миколаївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.