Справа № 493/1926/25
Провадження № 2/493/1067/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Волошина І.С.

секретаря судового засідання Доскоч А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1279-5096, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором «А7910».

При укладенні договору відповідачем здійснені дії з оформлення кредитної угоди за допомогою веб-сайту позивача, які свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору та без яких укладення договору було б неможливе, одними з яких є: створення заявки на отримання кредиту, самостійне внесення до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номеру своєї банківської картки для отримання кредиту, підписання Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатору.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 12000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день.

Також Додатковою угодою №1 від 29.10.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1279-5096 від 23.10.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2400,00 грн.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди №1, а відповідач підтвердив виникнення в нього зобов`язань, отримавши кредитні кошти, та не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1279-5096 від 23.10.2023 року, шляхом здійснення платежів, тим самим вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано

В подальшому відповідач порушив зазначені умови Кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит, та не виконав всі інші свої грошові зобов`язання за Кредитним договором, тому станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 129276,14 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14372,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 114904,14 грн.

Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 68165,64 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 61110,50 грн.

Посилаючись на зазначене, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1279-5096 від 23.10.2023 року в розмірі 61110,50 грн. та понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 27.10.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

21.11.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тисячник Р.Р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Позивачем не надано жодних об`єктивних доказів того, що саме відповідач отримав та вів зазначені коди/паролі для укладення договору. Не надано роздруківки СМС-повідомлень з кодом, що були надіслані на номер телефону відповідача, а також доказів їх успішного введення. Надані позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що ні суд, ні відповідач не може перевірити її достовірність та незмінність змісту. Будь-яких належних та достовірних доказів перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі, зокрема квитанцій, чеків, платіжних доручень, платіжних інструкцій, банківських виписок по рахунку, тощо позивачем до суду не надано. Наданий Позивачем розрахунок заборгованості (на суму 129276,14 грн., з якої просить стягнути 61110,50 грн.) є математично необґрунтованим та базується на несправедливих умовах договору. Позивач нараховує відсотки за ставкою 2,5% - 3,0% в день, що становить понад 1000% річних. Заявлена до стягнення сума відсотків (навіть зменшена до 46738,50 грн.) у декілька разів перевищує тіло кредиту (14 372 грн.), що суперечить принципам розумності та справедливості цивільного законодавства. Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також провести розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але разом з позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.10.2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Договір про відкриття кредитної лінії № 1279-5096, який відповідно до п. 3.8. та 3.9. Договору укладений шляхом накладення позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором та накладення кредитодавцем кваліфікованої електронної печатки з кваліфікованою електронною позначкою часу. Примірник Договору з додатками до нього у вигляді електронного документа направляються в Особистий кабінет позичальника та на електронну адресу, зазначену позичальником.

Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 14372,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

Одночасно з Договором відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А7910» Правила відкриття кредитної лінії та Паспорт споживчого кредиту, де зазначена інформація про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти.

Також в Паспорті зазначено, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.

ОСОБА_1 ознайомлений з графіком платежів за укладеним Договором, про що свідчить таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1279-5096, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та засвідчена позивачем кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу.

29.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1279-5096, відповідно до умов якої кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2400,00 грн.

Додаткова угода укладена в електронній формі та підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А8530».

Одночасно з Додатковою угодою від 29.10.2023 року відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що свідчить про його обізнаність з графіком платежів з урахуванням внесених змін до договору.

Ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

На підставі ч.13 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.

Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження укладення кредитного договору.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилом ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику в тому обсязі та у строк, встановлений договором.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору.

За змістом ст. 635 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України.

Позивачем доведено виконання зобов`язання щодо надання кредитних коштів, однак на протязі строку дії договору відповідач не виконав умови кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Свобода договору як одна із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України) є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Однак останні у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий у силу прямої вказівки акту законодавства, а також, якщо ці відносини врегульовані імперативними нормами.

Тому сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим ст. 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (п. 6 ч. 1 вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

Відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії №1279-5096 від 23.10.2023 року останній містить інформацію щодо порядку надання кредиту та нарахування відсотків, які передбачені п.п. 4.3. 4.10.

Суд звертає увагу, що кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому виконував його, банк перед укладенням кредитного договору повідомив позичальника та ознайомив з усіма його умовами, а також надав позичальнику інформацію щодо сукупної вартості кредиту, з урахуванням відсоткової ставки за ним та її складових.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд відхиляє доводи представника відповідача, що кредитний договір не підписаний відповідачем, що на її переконання, є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача.

Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема не спростовано, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту позичальник діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови, а також отримав кредитні кошти і протягом певного часу виконував умови кредитного договору.

Суд звертає увагу на те, що вказаний Договору про відкриття кредитної лінії №1279-5096 від 23.10.2023 року, укладений між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 чи окремі його положення, недійсними не визнані.

Доводи представника відповідача щодо ненадання позивачем доказів, які підтверджують, що саме такі умови та правила надання фінансових послуг підписував та ознайомився і погодився з ними, суд бере до уваги, що сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вже було встановлено судом, вищезазначений кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо його умов та частково договір виконував.

Кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо суми та періоду надання кредиту і розміру процентної ставки, порядку надання і погашення кредиту, відповідальності за порушення умов договору.

Враховуючи зміст кредитного договору слід дійти висновку, що ОСОБА_1 з моменту підписання цього договору був обізнаний щодо оплатності наданого кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту, та мав можливість розуміти наслідки невиконання ним взятих на себе зобов`язань протягом погодженого сторонами строку користування у вигляді сплати процентів за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 4.10 Договору (3,0% за кожен день користування кредитом та з урахуванням особливостей нарахування процентів).

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Таким чином вказані нарахування процентів за користування кредитом у період з 23.10.2023 до 17.08.2024, відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права.

Позивач свої зобов`язання за Договором та Додатковою угодою до нього виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в сумі 14400,00 грн., перерахувавши їх на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копіями квитанцій системи LiqPay № від 23.10.2023 року та № від 29.10.2023 року про видачу кредитних коштів за договором № 1279-5096.

Суд звертає увагу, що номер платіжного інструменту, зазначений в квитанціях, відповідає номеру, зазначеному позичальником в договорі та додатковій угоді до нього НОМЕР_2 .

Відповідач не надав суду доказів, що вказана платіжна картку № НОМЕР_1 не належить йому.

Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі абз.1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з копії розрахунку заборгованості за договором №1279-5096 від 23.10.2023 року, станом на 19.09.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 129276,14 грн., з яких основний борг 14372,00 грн., залишок відсотків 114904,14 грн.

Відповідачем не спростовано відсутності заборгованості. Власного розрахунку заборгованості суду не надав.

Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 10889,50 грн., що було враховано позивачем під час формування розрахунку заборгованості та суми позовної вимоги, та що є підтвердженням існування такого боргу.

Такий висновок кореспондує із позицію Верховного Суду, що викладена у рішенні по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зазначено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку можуть належати визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Отже судом встановлено, що Договір про відкриття кредитної лінії № 1279-5096 від 23.10.2023 року та Додаткова угода до нього від 29.10.2023 року, Паспорт споживчого кредиту від 23.10.2023 року, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (Графік платежів за Договором) між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладені в електронній формі, так як містять електронні підписи відповідача та представника позивача, зі змісту яких вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, з якими позичальник в свою чергу погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання зазначених документів, тому Договір, Паспорт споживчого кредиту, Графік платежів мають силу договору, який вважається таким, що вчинений у письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.205 та ст.207 ЦК України.

В порушення зазначених норм ЦК України та умов Договору про відкриття кредитної лінії № 1279-5096 від 23.10.2023 року відповідач не надав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за договором у зв`язку з чим, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, у ОСОБА_1 станом на 19.09.2025 року існує заборгованість за кредитом 14372,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 114904,14 грн.

Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 68165,64 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 61110,50 грн. Таким чином загальна заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1279-5096 від 23.10.2023 року становить 61110,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14372,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 46738,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором № 1279-5096 від 23.10.2023 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним Договором та Додатковою угодою до нього. В порушення вимог Закону, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговану суму не повернув.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 61110,50 грн.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту з урахуванням застосування до нього програми лояльності підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 4816 від 20.10.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 205, 207, 526, 610-612, 626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за Кредитним договором № 1279-5096 від 23.10.2023 року в сумі 61110,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14372,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 46738,50 грн., а також судовий збір в сумі 2422,40 грн., а всього 63532 (шістдесят три тисячі п`ятсот тридцять дві) грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27.11.2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

СУДДЯ