Провадження № 2/761/8103/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем неправомірно відмовлено йому в приватизації квартири АДРЕСА_1 , а тому з метою захисту своїх порушених прав звернутись до суду з цим позовом, у якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у приватизації вказаної квартири та зобов`язати відповідача провести таку приватизацію на його ім`я.

Ухвалою від 20.06.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 23.09.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, однак на адресу суду від нього надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні та розглянути справу за його відсутності.

З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив здійснювати розгляд за відсутності осіб, які не з`явились.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з розпорядження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 14.08.2013 р. № 487, є наймачем трикімнатної квартири жилою площею 41 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно із зазначеним розпорядженням позивач зареєстрований за вказаною адресою з 1986 року з родиною з чотирьох осіб (він, батько, мати та брат батька).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.03.2017 р.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 22.07.2024 р. у справі № 761/5381/24 ОСОБА_3 (брата батька позивача) визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями, наданими Шевченківською районною в м.Києві державною адміністрацією, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований тільки позивач ОСОБА_1 (довідка від 09.05.2025 р.).

Відповідно до вказаних обставин, судом встановлено, що позивач більше двадцяти років проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Також з наданих ним доказів вбачається, що останній здійснює утримання вказаної квартири, а також утримання прибудинкової території, проведення ремонту цієї квартири, оплати комунальних послуг та інших необхідних платежів щодо неї (копії квитанцій та документів, що підтверджують виконання ремонтних робіт, закупівлю будівельних матеріалів). Іншого житла позивач не має (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 ).

13.05.2025 р. позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг із заявою про надання адміністративної послуги «Оформлення та видача свідоцтва про право власності на житло», а саме на квартиру АДРЕСА_1 з пакетом документів згідно з описом.

Листом від 03.06.2025 р. № 299 відділом (органом) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відмовлено у проведені приватизації житла оскільки, як зазначено в листі, в пакеті документів відсутня копія ордера на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що вказаною відмовою органом приватизації порушено його право на житло, зокрема право на приватизацію житла, у якому він на законних підставах проживає більше двадцяти років.

Крім того, судом встановлено, що позивач намагався отримати ордер (або його дублікат), звертаючись до Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, Державного архіву м.Києва, КК «Центр комунального сервісу». Однак уповноважені на зберігання ордерів органи повідомили про відсутність ордеру (його корінця) на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 .

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

У ч.3 ст. 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Частиною 4 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають у квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення у дію цього Закону.

Згідно з ч.11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

У частині 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним, а саме: відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до пункту 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2.

Згідно з пунктом 18 цього Положення, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Отже, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» , а також Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами.

Згідно з Положенням про Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 10.07.2019 № 541, відділ (орган) приватизації державного житлового фонду входить до складу Управління як самостійний структурний підрозділ. Відповідно до підп.18 п.5 означеного Положення Управління здійснює заходи з передачі житла у власність громадян шляхом його приватизації.

Тобто до повноважень саме відповідача віднесено вирішення питань щодо приватизації квартир, які перебувають у державній та комунальній власності, що ним не заперечувалось у відзиві на позовну заяву.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26.12.2024 р. у справ № 344/12427/21 дійшов висновку, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Ненадання заявником ордеру на квартиру не може бути єдиною підставою для відмови у приватизації житла.

Схожого за змістом правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 р. у справі № 296/4642/19.

За таких обставин, з урахуванням перелічених норм закону та нормативно-правових актів, беручи до уваги правові висновки Верховного Суду щодо правовідносин, які розглядаються в даній справі, оскільки відповідач відмовив позивачу у здійсненні ним приватизації квартири виключно через відсутність у останнього ордеру на вселення в цю квартиру, не дивлячись на те, що він понад двадцять років на законних підставах проживав в цій квартирі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне визнати неправомірними дії Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1 , а також зобов`язати Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1937,92 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 92 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: