Справа № 577/5563/25
Провадження № 2/577/1992/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О. розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін справу за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 65393,60 грн. заборгованості за Заявою-Договором про надання споживчого кредиту № 2296570-028 від 20.09.2021 року з яких: 47337,29 грн. по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 6,31 грн. - за процентами (в т.ч. прострочена); 18050,00 грн. по комісії (в т.ч. прострочена). Крім того, ставиться питання про відшкодування 2422,40 грн. понесених судових витрат.

На обґрунтування у позові зазначено, що 20.09.2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір № 2296570-028.

Умовами вказаного Договору передбачено наступне:

- п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору: позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в сумі, визначеній в п.п. 1.1. даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України шляхом перерахування на поточний рахунок в АТ «Таскомбанк»;

- платежі з повернення заборгованості за кредитом, сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені умовами кредитного договору .

Підписуючи кредитний Договір відповідач підтверджує, що на момент укладання Заяви- Договору попередньо ознайомлений з умовами та правилами надання споживчого кредиту, в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згоден.

При несплаті заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування ним, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штраф у розмірі 300 грн., що нараховується на сьомий день виходу на прострочку.

При достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, Клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування Кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі.

Заява-Договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за нею.

Взятих на себе зобов`язань по кредитному ОСОБА_2 не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 23.09.2025 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник АТ «Таскомбанк» адвокат Альховська І.Б. пропонує розглянути справу за її відсутності, про що зазначила у прохальній частині позову (зворотна сторона а.с. 4).

Направлена поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження отримана особисто (а.с. 60), правом надання відзиву не скористався.

Суд, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 625 ЦК передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України)

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Із представлених доказів видно, що 20.09.2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про надання споживчого кредиту № 2296570-028, на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5000,00 грн. (а.с. 11-18).

У вказаному Договорі ОСОБА_1 просить АТ «Таскомбанк» надати йому споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), в редакції, яка на день підписання цієї Заяви-договору (далі Заява-договір) розміщена на офіційній сторінці Банку https://tascombank.ua.

Кредитний Договір укладений на наступних умовах:

- п.п. 1.2.2.: загальна сума кредиту 50000,00 грн.;

- п.п. 1.2.6.: строк кредиту 60 міс.;

- п.п. 1.2.9.: проценти за користування кредитом 0,01% річних;

- п.п. 1.4.: комісія за обслуговування кредиту 1,9 % щомісячно;

- п.п. 1.11.: банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит, шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній у п. 1.1.1. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 50000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк»;

- п.п. 2.2.: шляхом підписання цієї Заяви-договору позичальник підтверджує, що на момент укладення Заяви-договору попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний;

- п.п. 5.1.: для виконання зобов`язань позичальника за цією Заявою-договором банк відкриває рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення будь-якої заборгованості за цією Заявою-договором, № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк».

У п. 6 вказані реквізити позичальника: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Конотопським МВ УМВС України в Сумській області 21.05.1997 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

ОСОБА_1 власноручно підписав Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 2296570-028, Графік платежів з обчисленням загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 2296570-028 від 20/09/2021, паспорт споживчого кредиту за продуктом «Зручна Готівка Максимум» (а.с. 14, 15, 16, 17).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач акцептуючи пропозиції АТ «Таскомбанк», власноручно підписавши Заяву-договір, визнав та погодився на запропоновані кредиторами умови користування та порядок надання ними грошових коштів.

Отже, суд дійшов висновку про доведеність факту укладення між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 . Заяви-договору про надання споживчого кредиту № 2296570-028 від 20.09.2021 року.

Таким чином, АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за вказаною Заявою-Договором виконало, надавши у розпорядження відповідачу ОСОБА_1 суму кредитних коштів в розмірі 50000,00 грн.

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2296570-028 від 20.09.2021 року, укладеному з ОСОБА_1 , вбачається, що банком нараховувалися проценти за користування кредитом у розмірі 0,01 % (у погодженому розмірі) за період з 20.09.2021 року по 01.05.2025 року (у межах строку дії кредитного Договору). Станом на 12.05.2025 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 65393,60 грн., з яких: 47337,29 грн. по тілу кредиту; 6,31 грн. - за процентами; 18050,00 грн. по комісії.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань перед банком за кредитним Договором № 2296570-028 від 20.09.2021 року слід стягнути з нього на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість, що утворилася станом на 12.05.2025 року зі сплати тіла кредиту та процентів.

Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення комісії задоволенню не підлягають, оскільки із тексту Договору не можна зробити беззаперечний висновок про правомірність її нарахування виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 461/2857/20.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 вказано, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом установлено, що до загального розміру кредиту у Заяві-Договорі передбачена щомісячна комісія за обслуговування кредиту в розмірі 1,9 %.

Разом з цим, кредитний Договір не містить переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, за які установлено таку комісію, а тому положення кредитного договору, яким передбачено щомісячну плату комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,9 %, суперечить положенням ч.ч. 1,2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Тому суд приходить до висновку про необхідність зарахування сплаченої відповідачем комісії в сумі 2850,00 грн. в погашення заборгованості за тілом кредиту.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого кредитним Договором обов`язку погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 44487,29 грн. та 6,31 грн. - за процентами, які і необхідно стягнути з останнього на користь АТ «Таскомбанк».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись: ст.ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 21.05.1997 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) заборгованість за Заявою-договором № 2296570-028 від 20.09.2021 року загальним розміром 44493,60 грн., що утворилася станом на 12.05.2025 року, а також судовий збір 1648,00 грн., всього ж 46141 грн. 60 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко В. О.