Справа № 289/1884/25
Номер провадження 2/289/1257/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участі секретаря судового засідання Василенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 15.10.2025 звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 48032,60 грн. та судові витрати 2422,40 грн. сплаченого судового збору, посилаючись на те, що 24.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №513801-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 11000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карту позичальника НОМЕР_1 , а останній зобов'язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними. Також, 07.01.2025 між тими ж сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №513801-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої позичальнику надано додатковий кредит в сумі 8000,00 грн. Відповідач зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, здійснивши лише часткову оплату за договором, внаслідок чого станом на 04.09.2025 утворилась заборгованість в розмірі 48032,60 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17430,20 грн., суми прострочених платежів по процентах 29002,40 грн., суми прострочених платежів за комісією 1600,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 24.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.11.2025; визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення; задоволено клопотання позивача та витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» докази (а.с.90-91), копію ухвали направлено сторонам.

12.11.2025 до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація (а.с.96-132).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі (а.с.9 на звороті).

Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.135).

В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) виникли правовідносини у сфері договірних зобов'язань, шляхом укладення договору № 513801-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (а.с.12-21).

Надано кредит строком на 24 тижні (п.2.3.), стандартна процентна ставка за Кредитом : 1%, фіксована (п.2.4.), в п. 2.5 договору комісія за надання кредиту: 2200,00 грн. нараховується одноразово при видачі кредиту; строк дії договору до 10.04.2025; орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 26966,30 грн.; загальні витрати за кредитом 15966,30 грн., денна процентна ставка 0,86 процентів. Дата видачі кредиту 24.10.2024 (п.2.12.), дата повернення кредиту 10.04.2025 (п.2.13.). Сторони в договорі узгодили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватися та застосовується Знижена процентна ставка (п.3.2.2.-3.2.3.).

Вказаний договір укладений через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується роздруківками Пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 513801-КС-001 від 24.10.2024 (а.с.25-26), Прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти Договір № 513801-КС-001 про надання кредиту (а.с.37), Договору № 513801-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 24.05.2024 (а.с.12-21), а також Паспорта споживчого кредиту, яким проінформовано позичальника про його умови (а.с.22-24), що підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-9151 та UA-7524.

На підтвердження укладення договору № 513801-КС-001 від 24.10.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 24.10.2024 о 11:46:28 клієнт ОСОБА_1 , використовуючи номер телефону НОМЕР_2 ідентифікувався в ІТС, зайшов у особистий кабінет, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2773 (а.с.65).

В анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.tpozyka.com) від зазначено особисті дані ОСОБА_1 : адресу реєстрації та проживання, РНОКПП, дату та місце народження, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, сума бажаного кредиту 11000,00 грн., дату отримання кредиту 24.10.2024, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки/банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 (а.с.66).

Окрім того, 07.01.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору №513801-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої позичальнику збільшено кредит на 8000,00 грн. (п.3.1.), після збільшення кредиту загальний розмір отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 17430,20 грн. (п.3.2.); сторони домовилися, що строк кредитування продовжується на 75 днів, загальний строк кредитування становить 244 дня (п.4.); комісія за надання додаткової суми кредиту 1600,00 грн. (п.5.); п.8.1. строк дії договору до 24.06.2025 (а.с.50-55).

Додаткову угоду №1 до Договору №513801-КС-001 укладено через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується роздруківками Пропозиції (оферти) (а.с.52-53), Прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) (а.с.54-55), Паспорта споживчого кредиту, яким проінформовано позичальника про його умови (а.с.48-49), що підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-2773 та UA-4526.

Таким чином, у підписаному ОСОБА_1 . Договорі №513801-КС-001 та Додатковій угоді №1 до цього Договору чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору та укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв'язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Як убачається із матеріалів справи, 24.10.2024 ТОВ «Бізнес позика» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 , який останній зазначив в договорі про надання кредиту, грошові кошти в сумі 11000,00 грн., та 07.01.2025 перерпаховано на цю ж картку 8000,00 грн., що підтверджується долученим до матеріалів справи Підтвердженням від ТОВ «ПрофітГід» (а.с.67,68), та виписками по рахунку відкритого відповідачем у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.97-113).

За інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.11.2025 в даному банку на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.96), а згідно виписки по даній картці вбачається рух коштів за період з 24.10.2024 по 24.06.2025, та надходження 24.10.2024 коштів в сумі 11000,00 грн. (а.с.113), та 07.01.2025 8000,00 грн. (а.с.100 на звороті).

Проте, позичальник ОСОБА_1 не виконав свої зобов'язання за укладеним Договором №513801-КС-001 та Додатковою угодою №1 до нього, у зв'язку з чим у виникла заборгованість за період кредитування, яка відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку станом на 31.07.2025 становить 57532,60 грн., що складається з заборгованості за кредитом 17430,20 грн., по відсотках 29002,40 грн., по комісії 1600,00 грн., по штрафам 9500,00 грн. (а.с.69-70,71).

Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним в межах строку кредитування, визначеного договором.

Відповідач не оспорював зазначені обставини та визнав позовні вимоги.

За пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

В силу частину 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов'язки, зокрема, у банку виникло зобов'язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов'язання оплачувати послуги фінансової установи.

Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

На підставі встановлених відповідно до матеріалів справи обставин, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредитні ресурси та можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку відповідач визнав в повному обсязі, а відтак позов позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, як передбачено статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.11).

Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачу 50% сплаченого судового збору з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №513801-КС-001 про надання кредиту від 24.10.2024 у розмірі 48032,60 грн. (сорок вісім тисяч тридцять дві грн. 60 коп.) та судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.), а всього 49243,80 грн. (сорок дев`ять тисяч двісті сорок три грн. 80 коп.).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а саме 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.), які сплачено відповідно до платіжної інструкції № 15218 від 09.10.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Наталія СІРЕНКО