Справа № 626/1774/24
Провадження № 2/626/38/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.11.2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Дудченка В.О.,

за участю секретаря - Зінченко Л.В.,

представника позивача адвоката - Хлопова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестині, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Служба у справах дітей Наталинської сільської ради; Служба у справах дітей та сім`ї Красноградської (Берестинської) міської ради; Служба у справах дітей та сім`ї Бучинської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі позивач), через свого представника адвоката Хлопова А.В., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про визначення місця проживання дитини в якому просить:

- визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із її матір`ю за місцем її проживання;

- вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 - Хлопов А.В. зазначив, що 03.10.2017 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 08.04.2020 у справі №626/280/20 шлюб між сторонами по справі розірваний. Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. За інформацією Красноградського районного відділу поліції відносно ОСОБА_6 будь-яких заяв, повідомлень, скарг тощо до Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області не надходило, зі слів місцевих мешканців остання характеризується з позитивного боку, спиртними напоями не зловживає, стосунки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя не підтримує, будь-які інші дані в тому числі компрометуючі відносно ОСОБА_6 - відсутні. При цьому ОСОБА_6 зверталась до Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області з письмовою заявою (ЖЄО № 2499 від 14.04.2024 року) про те, що її колишній чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не віддає їй дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до характеристики з місця роботи позивача - за період роботи ОСОБА_6 виявляла особисту ініціативу, ефективно працювала з покупцями, не мала дисциплінарних стягнень, за успіхи в продажах супутніх товарів і за якісну роботу по інвентаризації складу неодноразово отримувала заохочення. З особистісних якостей ОСОБА_6 відмічають її старанність, надійність, неконфліктність, прагнення проявити ініціативу і ефективно вирішувати складні ситуації, продемонструвала поставлену грамотну мову, базові знання психології, розуміння правил етикету, ввічливість, вміння слухати, товариськість, позитивній настрій. Завжди мала охайний зовнішній вигляд. За інформацією КНП «Красноградська ЦРЛ з 08.08.2023 року по 14.08.2023 року ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні КНП «Красноградська ЦРЛ, під час лікування догляд за дитиною здійснювався матір`ю ОСОБА_6 з оформленням листка тимчасової непрацездатності, батько дитини з питань щодо стану здоров`я дитини до медичного закладу не звертався. Красноградський ліцей № 3 повідомляє, що з часу зарахування до закладу дитину водила та забирала ввечері мама - ОСОБА_6 , іноді бабуся та тато, за попередньою домовленістю з мамою. Кожного вечора мама у вихователів цікавилась успіхами, здоров`ям дитини протягом дня. Під час дистанційного освітнього процесу мама забезпечувала присутність дитини на синхронних заняттях, фото виконаних завдань асинхронних занять мама надсилала у телеграм чат, зворотній зв`язок з мамою підтримується постійно, за час дистанційного освітнього процесу батько зв`язок з вихователями не підтримував. Відповідач не бере участь у вихованні дитини та не цікавиться її розвитком. Зважаючи на те, що відповідач із позивачем та їх дитиною не спілкується, позивач, зокрема, не має змоги (без згоди Відповідача батька дитини): виїжджати із дитиною за межі України для її освіти, лікування, відпочинку; реєструвати нове місце проживання дитини; надавати заяви до освітніх закладів для зарахування дитини до таких установ.

Рух справи в суді.

Ухвалою судді від 07.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по розгляду позовної заяви.

Ухвалою від 04.06.2024 року замінено третю особу Службу у справах дітей Наталинської сільської ради на Службу у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради.

Ухвалою від 10.12.2024 року замінено третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради на Службу у справах дітей та сім`ї Бучинської міської ради.

Ухвалою від 23.09.2025 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 - адвокату Пілігріму П.О. у прийнятті зустрічної позовної заяви у справі №626/1774/24.

Ухвалою суду від 23.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

В судовому засіданні 27.10.2025р. представник позивача - адвокат Хлопов А.В. свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пославшись в своїх поясненнях на доводи та факти, викладені в позові, а що стосується всіх послідуючих судових засідань, то від нього надійшла заява в якій він просить завершити розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пілігріма П.О. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги не визнає, вказує, що обставини не визнання позовної заяви викладені в зустрічній позовній заяві, які просить врахувати, як пояснення по справі щодо даного позову в порядку ст.43 ЦПК України. Отже, відповідно до пояснень щодо даного позову представник відповідача вказує, що з дати розірвання шлюбу ОСОБА_8 мешкав разом із батьком, рідше - із матір`ю. Весь 2022 рік ОСОБА_8 прожив за місцем мешкання батька, 2023 рік дитина мешкала почергово у батька або у матері. Весь час дитина мешкала разом із батьком. Мати не заперечувала цьому. З лютого по травень 2024 року дитина мешкала разом із батьком за місцем реєстрації останнього. З дати розірвання шлюбу по 17.05.2024 рік ОСОБА_2 власною активною участю у житті дитини довів спроможність та бажання виховувати власну дитину. За останні 3 роки позивач 7 разів змінювала власне місце мешкання. У квітні 2024 року ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_2 , що у неї склалися близькі стосунки із чоловіком, який є військовослужбовцем, який запропонував ОСОБА_6 змінити її місце проживання на місто у Київській області. Повідомила, що самостійно вирішила змінити місце проживання сина ОСОБА_9 за власною адресою на Київську область. Вказаному батько дитини заперечив, повідомив ОСОБА_6 , що у дитини повинен бути власний дім, знайоме та стале середовище родичів, друзів, учбовий заклад. У зв`язку із викладеним, позивач самостійно визначив місце проживання сина за власною адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , оскільки, за таких умов сину ОСОБА_9 буде краще з батьком, адже відповідач не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити безпечних для здоров`я дитини умов проживання. Вказує, що ОСОБА_6 не має власного та постійного місця мешкання, стабільного працевлаштування та матеріального забезпечення. З метою визначення місце мешкання дитини за власною адресою, 17.05.2024 року ОСОБА_6 прибула до місця мешкання батька (де перебував син ОСОБА_8 ) разом із нарядом поліції та представником служби у справах дітей Наталинської сільської ради та забрала сина. З 17.05.2024 року місцезнаходження сина ОСОБА_9 батьку не відомо, бо позивач не повідомляє своє місце проживання та місце знаходження дитини.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, Служба у справах дітей та сім`ї Бучинської міської ради про розгляд справи повідомлена у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне завершити розгляд справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, свою позицію щодо позову представник позивача висловив в судовому засіданні в якому приймав участь, представник відповідача - у письмових поясненнях, при цьому у справі достатньо наявних матеріалів для її розгляду та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 26.11.2025 року не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Позиція учасників справи в судовому засіданні.

Представник позивача - адвокат Хлопов А.В. в судовому засіданні 27.10.2025р. підтримав позовну заяву з підстав викладених в позовній заяві, на задоволенні позову наполягав.

Позиція суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі з 03.10.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області №626/280/20 від 08.04.2020 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірваний.

В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_6 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Із заявою про визначення місця проживання малолітньої дитини до органу опіки та піклування сторони не зверталися.

Під час розгляду даної справи орган опіки та піклування Красноградської міської ради надав висновок щодо розв`язання даного спору.

Зокрема відповідно до Висновку органу опіки та піклування Красноградської міської ради від 08.10.2024 року №92-24/6753 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_11 .

У вищевказаному висновку встановлені наступні обставини.

Відповідно до акту обстеження від 02 серпня 2024 року депутата Красноградської міської ради Людмили Виноградової, було обстежено та складено акт за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично за вищевказаною адресою проживають ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт підтверджують сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

02 серпня 2024 року службою у справах дітей та сім`ї Красноградської міської ради було проведено комісійне відвідування родини ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ). Родина проживає в однокімнатній квартирі на першому поверсі в двоповерховому будинку. Умови проживання добрі. Санітарно - гігієнічні умови добрі. Є всі необхідні меблі та побутова техніка. У дитини є окреме спальне місце, стіл, шафа для одягу. Одяг за сезоном, все для розвитку та виховання, засоби гігієни. Була проведена бесіда з малолітнім ОСОБА_3 з питання визначення місця проживання. ОСОБА_8 полюбляє і мати, і батька однаково. Говорить що йому подобається жити з мамою та татом. З ким жити окремо він вибрати не може.

Зі слів матері в червні місяці батько забрав сина до себе за домовленістю на деякий час. Дане питання до цього так вирішувалося. Коли вона хотіла забрати сина до себе батько заборонив та перешкоджав спілкуванню з сином. ОСОБА_15 спробувала забрати дитину з поліцією, але також не змогла. Коли батько дитини поїхав на роботу та залишив сина з сусідкою ОСОБА_15 з поліцією змогла забрати сина до себе та після цього вирішила визначити місце проживання сина з собою, щоб в подальшому більше не травмувати дитину.

Відповідно до висновку та акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_11 від 30 серпня 2024 року, під час відвідування родини встановлено, що ОСОБА_15 разом з малолітнім сином винаймають однокімнатну квартиру із зручностями. Квартира облаштована необхідними меблями. Потреби дитини задовольняються на належному рівні, мати має достатній виховний потенціал для забезпечення потреб сина, у нього є всі необхідні речі, своє окреме ліжко, речі відповідно до сезону. Виникаючі проблеми сім`я в змозі вирішувати самостійно.

Відповідно до витягу з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 17 серпня 2024 року ОСОБА_1 не притягувалась до кримінальної відповідальності та не має незнятої чи погашеної судимості.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом 11 серпня 2024 року за ОСОБА_11 зареєстровано від економічної діяльності 96.02 - Надання послуг перукарнями та салонами краси (основний).

Відповідно до довідок КНП «Красноградська центральна районна лікарня» від 22 липня 2024 року, ОСОБА_1 не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті КНП Красноградська ЦРЛ.

ОСОБА_11 надала до служби всі необхідні документи.

Також 15 серпня 2024 року службою у справах дітей та сім`ї Наталинської міської ради були обстежені умови проживання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_16 проживає в приватному будинку, який складається з 2 кімнат, вітальні, кухні, ванної кімнати. Умови добрі, в будинку чисто, готова їжа та продукти харчування в наявності. Санітарний стан приміщення добрий, дитяча спальня облаштована. Є все необхідне для виховання дитини. Дитячі речі відповідно до сезону в наявності.

Зі слів батька раніше ОСОБА_8 проживав з ним. На даний час він сплачує аліменти та спілкується з сином по телефону.

Відповідно до характеристики старости Попівського старостинського округу Наталінської сільської ради ОСОБА_16 характеризується позитивно. Користується повагою серед сусідів та мешканців територіальної громади.

Відповідно до довідки ФБУ «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 10 вересня 2024 року, ОСОБА_2 працює інженером відділу технологічного транспорту і спеціальної техніки.

Відповідно до витягу/з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 12 липня 2024 року ОСОБА_2 не має незнятої чи погашеної судимості.

Відповідно до довідок КНП «Красноградська центральна районна лікарня» від 10 вересня 2024 року, ОСОБА_2 не перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП Красноградська ЦРЛ.

11 вересня 2024 року було проведено засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Красноградської міської ради. На момент розгляду даного питання ОСОБА_2 не були пред`явлені жодні документи, що заперечували факт роботи матері та місця проживання матері, батьком не доведені факти постійного проживання сина з ним. ОСОБА_11 та ОСОБА_18 були присутні на засіданні. Членами комісії заслуховувались батьки для більш об`єктивного дослідження питання щодо визначення місця проживання з матір`ю, або батьком, з метою прийняття рішення в найкращих інтересах дитини. Також, під час засідання, членами комісії було наголошено батькам про необхідність налагодження між ними взаємовідносин, вирішення питань щодо виховання сина мирним шляхом з метою недопущення психологічного травмування дитини. Членами комісії були взяті до уваги всі обставини, доводи і підтверджуючі документи щодо обставин спору між батьками та одноголосно проголосовано за доцільність проживання дитини з мамою, про що батькам було оголошено під час засідання.

На момент розгляду даного питання ОСОБА_2 не були пред`явлені будь - які документи, що заперечували факту роботи матері та місця проживання матері та дитини.

12 вересня 2024 року дане питання розглядалось на засіданні виконавчого комітету Красноградської міської ради за результатами якого винесено рішення про надання висновку органу опіки та піклування Красноградської міської ради до Красноградського районного суду щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю, ОСОБА_11 .

Відділ служби у справах дітей та сім`ї центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області листом від 17.01.2025 року №04-03/138 повідомив, що 10.01.2025 року було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_11 , яка разом із своїм сином винаймає житло за вказаною адресою. Умови проживання задовільні, було складено акт обстеження житлово-побутових умов, який додається. Рішення та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Красноградської міськради щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.10.2024 надавався. Просять прийняти до уваги, що мати може змінювати місце проживання, висновок за новим місцем мешкання не надається, надається лише акт обстеження житлово-побутових умов.

Відповідно до Акта обстеження житлово-побутових умов проживання Відділ служби у справах дітей та сім`ї центру соціальних служб Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області від 10.01.2025 рокуумови проживання дитини та матері задовільні.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Щодо визначення місця проживання дитини.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч. 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Красноградської міської ради від 08.10.2024 року №92-24/6753 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_11 .

Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Тлумачення ч. 1ст.161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини.

Враховуючи вимоги ст. 51 Конституції України, ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, а також положення прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні справи, зокрема, про визначення місця проживання дитини встановлення обставин, які, на думку суду, забезпечують найкращі інтереси дитини та зазначення указаних обставин у відповідному рішенні є обов`язком суду.

Аналіз національного законодавства вказує на те, що втручання суду у вирішення питання щодо місця проживання дітей має відбуватись у крайніх випадках, за наявності спору між батьками, задля сторонньої оцінки обставин, що визначені ч. 2 ст. 161 СК України.

У ході судового розгляду встановлено, що як батько, так і матір дитини мають бажання її виховувати, висловлюють бажання в однаковій мірі піклуватися про сина, не зловживають спиртними напоями чи наркотичними засобами, характеризуються позитивно, мають стабільні доходи, намагаються створити належні умови для виховання та розвитку сина.

У той же час між сторонами існує тривалий особистий конфлікт та неприязні стосунки, зокрема, що унеможливило вирішення питання про фізичну опіку щодо їх спільної дитини в позасудовому порядку. Після припинення фактичних шлюбних відносин з 2020 року сторони не дійшли згоди щодо того, з ким саме із них буде проживати малолітній син.

Обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком чи з матір`ю, у цій справі не встановлено.

При вирішенні спору в цій справі, суд вважає за необхідне врахували висновок органу опіки та піклування про те, що інтересам дитини відповідатиме проживання саме з матір`ю, оскільки висновок є обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини, так як в ньому наведені мотиви, чому орган опіки та піклування дійшов до висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Заперечення відповідача не містить достатніх обґрунтувань про відхилення вказаного висновку органу опіки та піклування щодо вирішення сімейного спору відносно дитини, оскільки він обґрунтований, містить різносторонній аналіз сімейної ситуації, включаючи вік дитини та думку дитини.

Також суд зауважує про те, що коли суд бажає вислухати думку дитини аби визначити її побажання щодо проживання з одним із батьків, та при цьому не травмувати психіку дитини та уникнути тиску на неї, суд доручає органам опіки та піклування провести невимушену бесіду з дитиною в домашніх або інших комфортних для неї умовах, та повідомити суд про результати цієї бесіди. Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (див. постанову Верховного Суду від 17 липня 2019 року в справі №185/6994/15-ц).

При цьому суд звертає увагу, що визначення місця проживання дитини із матір`ю не впливає та не обмежує можливостей батька щодо участі у вихованні та фінансовому забезпеченні дитини.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуюче вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов в повному обсязі та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на оплату судового збору

Керуючись ст.ст. 2,12, 76-81,141,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із її матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 судові витрати на оплату судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя