27.11.2025 Справа № 363/5521/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Гречка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Ахрамовича Я.І., надійшла вказана позовна заява, у якій просить шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 07.06.2023 Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №462, - розірвати.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 07.06.2023 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони проживають окремо. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї позивач вважає не можливим. Постійна напружена атмосфера в сім`ї, чаті конфлікти, емоційна відстороненість між батьками негативно впливають на емоційний стан та психологічний розвиток дитини. З огляду на це, позивач вважає, що подальше збереження формального шлюбу суперечить найкращим інтересам дитини, оскільки гармонійний розвиток дитини можливий лише в умовах стабільного, спокійного та емоційно-безпечного середовища.

Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 26.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 29.10.2025, про що повідомлено учасників провадження.

16.10.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просить не задовольняти позов про розірвання шлюбу та надати сторонам строк для примирення шість місяців, зазначивши про відсутність підстав для розірвання шлюбу, оскільки між ними залишається можливість для примирення та відновлення сімейних відносин та він готовий докласти зусиль для збереження сім`ї. Вважає, що розірвання шлюбу негативно вплине на моральний та матеріальний стан сторін, а також для їхнього неповнолітнього сина.

У зв`язку із неявкою учасників провадження у судове засідання, призначене на 29.10.2025 о 09:15, відсутністю у матеріалах справи заяви сторони позивача про можливість розгляду справи у їх відсутності, а також для забезпечення права сторони позивача надати відповідь на відзив, а відповідачу вчинити дії для примирення, розгляд справи було відкладено на 27.11.2025 о 09:15, про що повідомлено учасників провадження.

25.11.2025 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача адвокатом Ахрамовичем Я.І. подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, виклавши заперечення щодо обставин, зазначених відповідачем у відзиві. Представник позивача вказує, що подружні відносини між сторонами фактично припинені вже тривалий час. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, між ними відсутні подружні, емоційні та сімейні зв`язки. Крім того, справа вже тривалий час перебуває на розгляді в суді, однак за весь цей період відповідач не вчинив жодних реальних дій, спрямованих на примирення сторін чи відновлення сімейних відносин. Наміру на примирення не виникло і у позивачки. Будь-яких об`єктивних передумов для відновлення подружніх стосунків не існує, шлюб між сторонами має суто формальний характер, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки, клопотання відповідача про надання строку для примирення не має під собою фактичних підстав, не ґрунтується на реальній можливості відновлення сім`ї та фактично спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи, представник позивача просить суд клопотання відповідача про надання строку на примирення залишити без задоволення.

У судове засідання, призначене на 27.11.2025 о 09:15, учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, не з`явилися. Відповідач поважності причин неявки суду не повідомив.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує наявність у матеріалах справи заяви представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, а також, відсутність поважних причин неявки відповідача та підстав, встановлених статтею 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 07.06.2023 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №462, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позивач та відповідач є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, шлюбні відносини фактично між ними припинені та вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим.

Так, як зазначив відповідач у відзиві, він готовий докласти зусиль для збереження сім`ї, оскільки між ними залишається можливість для примирення та відновлення сімейних відносин, у зв`язку з чим просив надати строк для примирення.

Оскільки позивач не бажає примирення з відповідачем, зазначивши, що справа вже тривалий час перебуває на розгляді в суді, однак за весь цей період відповідач не вчинив жодних реальних дій, спрямованих на примирення сторін чи відновлення сімейних відносин, суд, враховуючи, що надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі №200/952/18), а обставини зазначені відповідачем, не доведені перед судом, не вважає за необхідне призначати подружжю строк для примирення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем не вживаються заходи для примирення.

Позивач скористалася наданим правом та звернулася до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача.

Керуючись статтями 21, 24, 56, 105, 110, 112-114 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 206, 258, 259, 263265, 268, 272-274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 07.06.2023 Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №462.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання:

АДРЕСА_2 .

Суддя О.П. Лукач