СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 8/759/24/25

ун. № 759/9116/24

28 листопада 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., вивчаючи матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 року на адресу суду надійшла вказана заява та згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.11.2025 року передана для розгляду судді Ключнику А.С.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.11.2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишено без руху, надано заявнику строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

25.11.2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано до Святошинського районного суду м. Києва заяву про усунення недоліків.

Разом з тим, 27.11.2025 року від представника позивача Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4. через систему «Електронний суд» подано до Святошинського районного суду м. Києва клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24 - без розгляду.

У згаданому клопотанні представником позивача Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4. зазначено, що 09.12.2024 року Святошинським районним судом у місті Києві видано виконавчий лист у справі № 759/9116/24.

20.01.2025 року Ірпінським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 759/9116/24.

20.01.2025 року Державним виконавцем було винесено: Постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, Постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

31.03.2025 року державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20 % доходів щомісяця. Копію вказаної Постанови було направлено роботодавцю боржника - ТОВ «ДІСКАВЕРІ ЛАБОРАТОРІЗ (ЮКРЕЙН)», , адреса: 03115, місто Київ, вул. Проспект Берестейський, будинок 118.

06.05.2025 року ОСОБА_1 подано до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяву про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідно до Виписки з рахунка за 07.05.2025 року на рахунки військової частини НОМЕР_1 надійшли грошові кошти в сумі 12 410, 81 грн., від Ірпінського відділу ДВС у Бучанському р-ні Київської обл., призначення платежу: «борг ВД № 759/9116/24, 09.12.2024; ОСОБА_1; ВП № НОМЕР_2, Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача.».

Таким чином спростовується твердження ОСОБА_1 , про те що йому стало відомо про рішення Святошинського районного суду м. Києва лише 24 жовтня 2025 року, адже він у травні 2025 року користувався своїм право на подання заяв/клопотань до ДВС у рамках виконавчого провадження, що відкрито за виконавчим листом у справі № 759/9116/24 та у травні 2025 року з нього було стягнуто 12 410, 81 грн. за вищевказаним виконавчим провадженням.

Отримання у жовтні 2025 року ОСОБА_1 постанови Київського апеляційного адміністративного суду не може бути достатнім доказом того, що раніше йому не було відомо про існування такої постанови, а також про розгляд судом адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку з наступним:

До заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представником ОСОБА_1. долучено заяву про видачу належним чином завірених копій рішень судів від 02.07.2025 року. У вказаній заяві ОСОБА_3 просить видати йому копії постанови Святошинського районного суду міста Києва та Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 759/11972/24. Таким чином спростовується те, що до листопада 2025 року ОСОБА_1 та його представнику, ОСОБА_3 не було відомо про те, що Святошинським районним судом міста Києва та Київським апеляційним судом було розглянуто справу № 759/11972/24 та про зміст цих постанов.

Крім того, в постанові Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року, а також в постанові Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у справі № 759/11972/24 зазначено, що ОСОБА_1 , а також його представник ОСОБА_3 брали участь у судових засіданнях, а також подавали письмові пояснення - отже знали про судовий розгляд справи про вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене представник позивача Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4. просив залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24, оскільки ним пропущено строк для подання такої заяви.

Вивчивши матеріалами заяви суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави, порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначено статтями 423-429 Глави 3 «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 427 ЦПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 424 ЦПК України регламентує строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в залежності від підстав перегляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої, пункту 6 частини третьої статті 426 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. До заяви додається, зокрема у разі пропуску строку на подання заяви, клопотання про його поновлення.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на зміст принципу змагальності у цивільному процесі, з урахуванням прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та у межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Результат аналізу практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) потрібно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення порушує принцип правової визначеності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору, що передбачає неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження чи перегляду рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків у цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, зокрема на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, у разі недотримання яких суд тільки за обґрунтованим клопотанням та в межах доводів заявника може поновити строк на звернення до суду. У разі пропуску відповідного строку та відмови у його поновленні суд залишає заяву без розгляду. Це правило не стосується пропуску присічного строку, який не підлягає поновленню навіть за наявності поважних причин його пропуску.

Як зазначалось судом вище, ЦПК України визначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (пункт 1 частини першої статті 424 ЦПК України), але непізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (пункт 1 частини другої статті 424 ЦПК України).

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 зазначено, що про наявність рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому стало відомо лише 24.10.2025 року після його отримання та ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2025 року Ірпінським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 759/9116/24.

20.01.2025 року Державним виконавцем було винесено: Постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, Постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

31.03.2025 року державним виконавцем Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 20 % доходів щомісяця. Копію вказаної Постанови було направлено роботодавцю боржника - ТОВ «ДІСКАВЕРІ ЛАБОРАТОРІЗ (ЮКРЕЙН)», , адреса: 03115, місто Київ, вул. Проспект Берестейський, будинок 118.

06.05.2025 року ОСОБА_1 подано до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяву про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідно до Виписки з рахунка за 07.05.2025 року на рахунки військової частини НОМЕР_1 надійшли грошові кошти в сумі 12 410, 81 грн., від Ірпінського відділу ДВС у Бучанському р-ні Київської обл., призначення платежу: «борг ВД № 759/9116/24, 09.12.2024; ОСОБА_1; ВП № НОМЕР_2, Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача.».

Таким чином спростовується твердження ОСОБА_1 , про те що йому стало відомо про рішення Святошинського районного суду м. Києва лише 24 жовтня 2025 року, адже він у травні 2025 року користувався своїм право на подання заяв/клопотань до ДВС у рамках виконавчого провадження, що відкрито за виконавчим листом у справі № 759/9116/24 та у травні 2025 року з нього було стягнуто 12 410, 81 грн. за вищевказаним виконавчим провадженням.

Отримання у жовтні 2025 року ОСОБА_1 постанови Київського апеляційного адміністративного суду не може бути достатнім доказом того, що раніше йому не було відомо про існування такої постанови, а також про розгляд судом адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку з наступним:

До заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представником ОСОБА_1. долучено заяву про видачу належним чином завірених копій рішень судів від 02.07.2025 року. У вказаній заяві ОСОБА_3 просить видати йому копії постанови Святошинського районного суду міста Києва та Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 759/11972/24. Таким чином спростовується те, що до листопада 2025 року ОСОБА_1 та його представнику, ОСОБА_3 не було відомо про те, що Святошинським районним судом міста Києва та Київським апеляційним судом було розглянуто справу № 759/11972/24 та про зміст цих постанов.

Крім того, в постанові Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року, а також в постанові Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року у справі № 759/11972/24 зазначено, що ОСОБА_1 , а також його представник ОСОБА_3 брали участь у судових засіданнях, а також подавали письмові пояснення - отже знали про судовий розгляд справи про вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення.

За викладених обставин заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України строку на її подання.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 260, 261, 353-355, 423-426 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року у справі №759/9116/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ключник А.С.