ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 листопада 2025 року

м. Харків

справа № 638/5172/17

провадження № 22-ц/818/4435/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Львової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , зацікавлена особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, ОСОБА_3 про заміну боржника правонаступником в порядку ст. 55 ЦПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 червня 2025 року, постановлене суддею Шишкіним О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_4 , від імені якого дії адвокат Чаричанська І.Ю., звернувся до суду із заявою про заміну боржника правонаступником в порядку ст. 55 ЦПК України.

Обгрунтовуючи свої вимоги посилався на те, що судом солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 25795510,80 грн. 02.12.2019 року видано виконавчий лист, який направлений для примусового виконання. В продовж примусового виконання на користь стягувача було стягнуто 1347522,29 грн. Боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним виконавцем виконавче провадження №60792042 було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто виконавчий лист до суду з відміткою про часткове виконання рішення суду. Зі смертю боржника його грошові зобов`язання не припиняються, а включаються до складу спадщини. Стягувач подав до Сьомої ХМДНК заяву про грошові вимоги до спадкоємців ОСОБА_2 на суму 24447988,51 грн. Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа, із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого, яку 29.03.2021 року відкликала, також із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулись сини спадкодавця. При примусовому виконанні рішення заміна сторони виконавчого провадження не відбулась. З ухвали ХАС від 12.10.2023 року вбачається, що правонаступником померлого ОСОБА_2 став ОСОБА_3 , який прийняв спадщину. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В., ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст. 442 ЦПК України. У зв`язку з чим заявник просить замінити боржника правонаступником в порядку ст. 55 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 червня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Чаричанської Ірини Юріївни, боржник ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, ОСОБА_3 про заміну боржника правонаступником в поряду ст. 55 ЦПК України - задоволено.

Замінено вибулого (померлого) боржника (відповідача) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його правонаступника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 по цивільній справі №638/5172/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми (рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 червня 2025 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилався на те, що в матеріалах судової справи наявна копія спадкової справи боржника ОСОБА_2 №191/2021, а також заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_3 14 червня 2024 року державним нотаріусом надіслано лист №1444/02-14, яким повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлим ОСОБА_2 . Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції самостійно не досліджував матеріали спадкової справи та проігнорував той факт, що за результатом зібраних нотаріусом відомостей було встановлено відсутність родинних зв`язків між ним та ОСОБА_2 . Ігноруючи вказані обставини суд першої інстанції обґрунтував свій висновок про можливість заміни сторони виконавчого провадження лише єдиним посиланням на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 року по справі №643/11256/20, якою нібито встановлено факт правонаступництва між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суд першої інстанції помилково вважав доведеним факт правонаступництва посилаючись на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 року по справі №643/11256/20 як на преюдиційне рішення суду. В даній же справі, суд мав у розпорядженні матеріали спадкової справи та інформацію про не підтвердження родинних зв`язків, але з невідомих причин проігнорував їх. Просив витребувати оригінал спадкової справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про заміну боржника правонаступником в поряду ст. 55 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року по справі №638/5172/17 скаргу стягувача ОСОБА_1 в особі представника було задоволено повністю, постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. про закриття виконавчого провадження №60792042 від 20.01.2021 року скасована, виконавче провадження №60792042 відновлено. Отже, на теперішній час є можливість замінити боржника правонаступником в порядку ст. 55 ЦПК України.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму 25795510,80 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15.10.2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.11.2020 року рішення Дзержинського районного суду від 06.12.2018 року та постанову ХАС від 15.10.2019 року залишено без змін.

03.12.2019 року представником позивача отримано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

20.01.2021 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. виконавче провадження №60792042, в межах якого виконався виконавчий лист 638/5172/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості, закінчено, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

З копії ухвали Харківського апеляційного суду від 12.10.2023 року, яка постановлена в межах справи №643/11256/20, вбачається, що правонаступником ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року по справі №638/5172/17 скаргу стягувача ОСОБА_1 в особі представника було задоволено повністю, постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. про закриття виконавчого провадження №60792042 від 20.01.2021 року скасована, виконавче провадження №60792042 відновлено.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Згідно з положеннями статей 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у Законі України "Про виконавче провадження", органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Питання щодо процесуального правонаступництва регламентовані статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин 1-3 статті 442 ЦПК України: У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд заміню єтаку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересованаособа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно із частиною 1статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до пункту 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Згідно з пунктом 13 розділу 2 цієї Інструкції правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

За обставинами цієї справи заміна сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватись у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 цього Кодексу, а саме, у зв`язку зі смертю боржника.

Колегія суддів зазначає, що статтями 1216,1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною 1 статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини 2, 3статті 1281 Цивільного кодексу України).

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до статті 442 ЦПК України суд може лише після виконання кредитором вимог, встановлених статтею 1281 Цивільного кодексу України.

При вирішенні питання про заміну учасника справи правонаступником у порядку, передбаченому статтею 55 ЦПК України, та заміну сторони виконавчого провадження в порядку, передбаченому статтею 442 цього ж Кодексу, у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджуються матеріалами справи рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму 25795510,80 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15.10.2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.11.2020 року рішення Дзержинського районного суду від 06.12.2018 року та постанову ХАС від 15.10.2019 року залишено без змін.

03.12.2019 року представником позивача отримано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

20.01.2021 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. виконавче провадження №60792042, в межах якого виконався виконавчий лист 638/5172/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості, закінчено, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року по справі №638/5172/17 скаргу стягувача ОСОБА_1 в особі представника було задоволено повністю, постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. про закриття виконавчого провадження №60792042 від 20.01.2021 року скасована, виконавче провадження №60792042 відновлено.

Згідно копій матеріалів спадкової справи, ОСОБА_3 звернувся до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , при цьому зазначивши, що він є двоюрідним братом померлого (т.4 а.с. 79 зворот).

З відповіді державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 14.06.2024 року № 1444/02-14, вбачається, що ОСОБА_3 не видано свідоцтво про право на спадщину за законом, з підстав того, що останнім не надано документів, які підтверджують родинний зв`язок між ним і спадкодавцем, та документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме та /або рухоме майно.

Отже, вказаною відповіддю державного нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 14.06.2024 року ОСОБА_3 роз`яснено, що останнім не надано документів, які підтверджують родинний зв`язок між нім та спадкодавцем та не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме та/або рухоме майно та запропоновано прибути до державного нотаріуса маючи при собі вищевказані документи та їх копії.

За таких обставин, ОСОБА_3 не був позбавлений можливості, надавши необхідні документи отримати свідоцтво про право на спадщину.

У постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-2962цс16 зазначено, що чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Отже, відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 12.03.2021 року звернувся до державного нотаріуса із претензією до спадкоємців боржника у порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1282 ЦК України зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, в разі їх обґрунтованості, в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1282 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За змістом частин першої третьої статті 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

Викладене дає підстави для висновку про те, що не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 Цивільного кодексу України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/617/17 від 03 листопада 2020 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає відповідній зміні шляхом доповнення резолютивної частини ухвали наступним: «Замінити вибулого (померлого) боржника ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_3 по цивільній справі №638/5172/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми (рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року), в межах вартості спадкового майна, отриманого ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 ».

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 червня 2025 року - змінити.

Замінити вибулого (померлого) боржника ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_3 по цивільній справі №638/5172/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми (рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року), в межах вартості спадкового майна, отриманого ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 .

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова