ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2026/25 Номер провадження 22-ц/814/3747/25Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Панченка О. О.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2025 року, ухваленого в місті Полтава під головуванням судді Стрюк Л. І. та за участю присяжних Боярської С. А. та Зезекало Л. М.

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Військова частина НОМЕР_1 , Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства оборони України, в якій просила суд оголосити померлим її чоловіка - громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця Збройних Сил України у період воєнного стану за обставин виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією 23.09.2022 та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 113 від 21.04.2023 солдат ОСОБА_3 , гранатометник механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , на виконання бойового завдання прибув в зону відповідальності ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТГр «Бахмут» в оперативне підпорядкування командиру військової частини НОМЕР_2 21.04.2023 на підставі бойового розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 1314/4/9/2824т/окп 22.04.2023 та бойового розпорядження ТГр «Бахмут» № 494дск.

Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) на тих, хто зник безвісти № 93 від 03.05.2023 № 1/3776 ІНФОРМАЦІЯ_3 , її було сповіщено, що гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 23.04.2023 у н.п. Бахмут Донецька область під час виконання бойового завдання.

Згідно Акту службового розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_3 встановлено, що під час виконання бойового завдання зник безвісти гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 .. Причиною зникнення є бойове зіткнення з силами противника у населеному пункті Бахмут Донецької області.

Також службовим розслідуванням встановлено, що провести розшукові роботи не можливо у зв`язку із тимчасовою окупацією населеного пункту противником, активними бойовими діями, постійними обстрілами авіаударами на даній місцевості. ОСОБА_3 вважати зниклим безвісти за особливих обставин під час збройного конфлікту з 23.04.2023 у н.п. Бахмут Донецької області, під час захисту Батьківщини.

Вказувала, що звернення до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Координаційного штабу з питань поводження військовополоненими, Міжнародного Червоного Хреста, Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, органів поліції позитивного результату у розшуку її чоловіка - ОСОБА_3 не дали.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки сам факт смерті відбувся в зоні бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Оскільки тіло не евакуйовано, отримати такий медичний документ неможливо.

Оголошення померлим ОСОБА_3 необхідно для отримання свідоцтва про смерть, можливості вступу у спадщину, що відкриється після смерті та отримання відповідної грошової компенсації, що виплачується родинам загиблих військовослужбовців від Міністерства оборони України

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2025 року заяву задоволено.

Оголошено померлим громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 в результаті бойового зіткнення з силами противника в населеному пункті Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, виконуючи бойове завдання та забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення.

Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати 23.04.2023.

Рішення суду мотивовано наявністю передбачений статтею 46 ЦК України підстав для задоволення заяви.

В апеляційній скарзі представника Міністерства оборони України ставиться питання про скасування вказаного судового рішення через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на неправильному застосуванні судом норм частини другої статті 46 ЦК України, якою встановлена можливість оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, не раніше спливу шести місяців з дня закінчення воєнних дій.

Оскільки за наданими до заяви документами ОСОБА_3 зник безвісти 23.04.2023 в районі проведення воєнних дій, які до теперішнього часу не припинені, відповідна заява по оголошення його померлим є передчасною.

При цьому звертає увагу на те, що факт ведення особовим складом сил безпеки та оборони станом на день розгляду справи воєнних дій на території України з метою відсічі та стримування збройної агресії російської федерації є загальновідомим та таким, що згідно частини третьої статті 82 ЦПК України не потребує доказування.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Ярошенко С. М. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника та її представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а. с. 6 зворот).

Згідно Витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 21 від 14.12.2022, № 31 від 29.01.2023, № 121 від 29.04.2023 солдат ОСОБА_3 з 14.12.2022 був зарахований до особового складу та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону (а. с. 23, 15).

03.05.2023 за № 1/3776 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено ОСОБА_1 сповіщення сім`ї (близьких родичів) № 93 про те, що її чоловік, гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зник безвісти 23.04.2023 в населеному пункті Бахмут Донецька область під час виконання бойового завдання (а. с. 12 зворот).

05.05.2023 за фактом зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження № 0000407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першої статті 115 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 21 зворот).

Відповідно до Витягу з наказу № 118 від 26.04.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнаний таким, що зник безвісти, розпочато службове розслідування (а. с. 15 зворот)

З Витягу з Акту службового розслідування для з`ясування причин та умов зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 вбачається, що причиною зникнення є бойове зіткнення з силами противника в населеному пункті Бахмут Донецької області.

Через неможливість провести розшукові роботи у зв`язку з тимчасовою окупацією населеного пункту противником, активними бойовими діями, постійними обстрілами, авіаударами на даній місцевості, гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 вважати зниклим безвісти за особливих обставин під час збройного конфлікту з 23.04.2023 у н.п. Бахмут Донецької області, під час захисту Батьківщини (а. с. 16-21).

За результатами службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.06.2023 № 2370 ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти за особливих обставин з 23.04.2023 (а. с. 25).

На підставі заяви відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 3011 від 05.05.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а. с. 22).

З листів Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 03.04.2024 за № 222/кш/6125 та 04.04.2024 за № 222/кш/6125, Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин МВС України від 28.10.2024 № 36567-2024 та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 08.04.2024 № 20991.4*Б-11336.3/24/42.1.1 вбачається, що інформація про фактичне місцезнаходження ОСОБА_3 , перебування його в полоні, загибель, стану його здоров`я та місця утримання відсутня (а. с. 26-29).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений до встановлення юридичний факт підтверджений належними доказами, відомостями, встановленими актом службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця, які підтверджують ймовірність загибелі чоловіка заявника солдата ОСОБА_3 в результаті бойового зіткнення з силами противника в населеному пункті Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини, під час виконання бойового завдання та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення.

При цьому суд вказав, що від дня закінчення активних бойових дій біля населеного пункту Бахмут Донецької області, яке є місцем ймовірної загибелі солдата ОСОБА_3 під час виконання ним бойового завдання минуло більше шести місяців, що є передбаченою статтею 46 ЦК України підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів.

Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною третьою статті статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24), вирішуючи виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою, виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 28.02.2025 № 376, активні бойові дій на території м. Бахмут Донецької області проводились з 20.05.2022 по 22.05.2022.

Отже, відлік строку, після спливу якого особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути визнана судом померлою, починається з 22.05.2022, а не від дня припинення воєнних дій на всій території України з метою відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, як помилково вважає апелянт.

Оскільки факт ймовірної загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 за особливих обставин в результаті бойового зіткнення з силами противника в населеному пункті Бахмут Донецької області під час захисту Батьківщини та виконання бойового завдання й забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, доводами апеляційної скарги не заперечується, з моменту закінчення бойових дій на території міста Бахмут Донецької області сплинуло більше шести місяців, суд першої інстанції правомірно визнав ОСОБА_3 померлим, від чого залежить виникнення у заявника права на спадкування та права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як дружині загиблого військовослужбовця.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. О. Панченко