27.11.2025 Єдиний унікальний № 371/1149/25 провадження № 2/371/819/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гуренка М.О.,

при секретарі Синявської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області та просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Від представника третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2015 року був зареєстрований шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 25 липня 2017 року шлюб між сторонами рішенням Миронівського районного суду Київської області було розірвано (а.с. 12).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_1 зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №139 (а.с. 5).

Відповідно до копії довідки виданої Вишнівським ліцеєм «ІДЕАЛ» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 19 серпня 2025 року №364, про те, що батько учня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 4-Є класу Вишнівського ліцею «ІДЕАЛ» ОСОБА_2 контакт з ліцеєм не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с. 37).

Згідно характеристики виданої Вишнівським ліцеєм «ІДЕАЛ» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 4-Є класу Вишнівського ліцею «ІДЕАЛ» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, навчається в ліцеї з першого класу. Учень недостатньо уважно слухає інструкції, письмові завдання виконує за допомогою вчителя та асистента. Середній рівень працездатності, швидко втомлюється. Обсяг і темпи роботи середні. Навички самоконтролю, уміння підібрати власні приклади, пояснювати свої дії сформовано на середньому рівні. Потребує постійної допомоги та мотивації з боку вчителя та асистента. Проявляє бажання вчитися, але повільний, швидко виснажується і втомлюється. Учень проявляє гіперактивність у поведінці.

Мати, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина. Вона систематично відвідує школу, цікавиться не лише успіхами дитини, але й справами класу, стосунками сина з однокласниками, психоемоціним станом хлопчика, його самопочуттям. Бере активну участь в класних батьківських зборах, залучається до вирішення організаційних питань класу. Навчальний заклад ОСОБА_3 відвідує систематично, мати вчасно надає пояснення про причини відсутності дитини на заняттях. Пропусків занять без поважних причини учень не має (а.с. 38).

Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, 20 жовтня 2025 року дійшов до висновку на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 18 вересня 2025 року (протокол №14) орган опіки та піклування про доцільне позбавлення батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 57-58).

Як вбачається із нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_2 відмовився від батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 77).

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав може звернутися особа, в сім`ї якої проживає дитина.

У судовому засіданні встановлено факт ухилення ОСОБА_4 від виконання батьківських обов`язків з виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , відповідачем ОСОБА_2 з підстав, що останній не піклується про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення дитини, а також необхідне погодитись з висновком органу опіки та піклування Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина.

В поданій до суду заяві відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечилв проти їх задоволення.

Нормою ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 150, 155, 157, 164, 165, 166, 179, 180, 184, 191, 193 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 95, 206, 229,258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 1233,00 грн. (одну тисячу двісті тридцять три гривні) понесених судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. Гуренко