УХВАЛА

28 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/827/25

провадження № 22-ц/4809/1562/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши питання про зупинення провадження, у цивільній справі №404/827/25, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Болотських Альбіна Юріївна на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького (суддя Іванова Н. Ю.) від 15.07.2025,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 рішенням Фортечного районного суду м. Кропивницького позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований 21.10.2020 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації атів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №547, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

14.08.2025 ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Болотських Альбіна Юріївна, не погоджуючись із рішенням рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького (суддя Іванова Н. Ю.) від 15.07.2025, оскаржив його в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подання (формування) апеляційної скарги через систему «Електронний суд».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий (суддя-доповідач) Карпенко О. Л., судді: Єгорова С.М., Мурашко С. І.

25.09.2025 до Кропивницького апеляційного надійшло клопотання ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат болонських Альбіна Юріївна про зупинення провадження у справі №404/827/22 до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Національної Гвардії України або інших утворених відповідно до Закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, або залучені до проведення антитерористичної операції.

В обґрунтування клопотання зазначає, що він перебуває у складі Національної гвардії України, а саме проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.06.2017 по теперішній час у званні капітан, про що свідчить довідка від 17.07.2025 №632. ОСОБА_2 регулярно виконує бойові завдання по зупиненню збройної агресії російської федерації проти України та збереженню територіальної цілісності нашої держави на кордоні в Донецькій та Луганській областях на лінії бойового зіткнення з агресором, беручи участь у бойових діях, будучи командиром відділення інструкторів (інструктором) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиці, охорони підсудних та охорони громадського порядку). ОСОБА_2 маючи на меті бажання зберегти сім`ю, забезпечити можливість безпосередньої та безперешкодної участі у вихованні доньки, наполягає на своєму праві на безпосередню участь у судовому розгляді справи про розлучення та враховуючи положення пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України просить задовольнити його клопотання.

На підтвердження існування обставин, якими обґрунтовано клопотання про зупинення провадження у справі надано такі документи:

- контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб офіцерського складу, укладений 24.06.2017 між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України генерал-майора ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Центрального ОТО Національної гвардії України (по стройовій частині) №160 від 24.06.2022 про продовження дії контракту з командиром відділення інструкторів (інструктором) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) капітаном ОСОБА_2 про проходження військової служби в Національній гвардії України понад встановлені строки з 24.06.2022, до оголошення демобілізації;

Довідка військової частини НОМЕР_2 №632 від 17.07.2025, відповідно до якої, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та працює у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.06.2017 по теперішній час.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 31.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі.

Справа № 404/827/25 до розгляду не призначена.

07.11.2025 до Кропивницького апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Суліменко Тетяна Анатоліївна на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Болотських Альбіна Юріївна, подану на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького (суддя Іванова Н. Ю.) від 15.07.2025.

У поданому відзиві позивачем заперечується проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Вказує на те, що відповідачем не надано доказів того, що військова частина, в якій війн проходить службу переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території України, а також, що відповідач перебуває у зоні бойових дій у зв`язку з чим не має можливості приймати участь у розгляді справи. Крім того, наголошує, що у заяві не вказано, у чому саме полягає неможливість розгляду зазначеної справи у період його знаходження на військовій службі, враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснювати реалізацію наданих йому чинним законодавством прав через свого представника, а також може надати письмові пояснення та долучити письмові докази, шляхом направлення до суду поштовою кореспонденцією. У свою чергу посилання на неможливість розгляду справи без участі відповідача суперечить інституту цивільного судочинства та призведе до чергового затягування строків судового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши клопотання ОСОБА_2 , заперечення на клопотання ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання ОСОБА_2 та зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення (статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені, зокрема, гарантовані статтею 55 Конституції України право на судовий захист, зокрема апеляційний перегляд справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Проте, забезпечуючи своєчасний, в межах встановлених процесуальним законом строків, розгляд справи суд не може допускати порушення основних засад судочинства таких, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність і відкритість судового процесу, пропорційність.

У зв`язку із цим законодавець визначив у процесуальних законах обставини за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а також обставини, за яких він може на власний розсуд, з огляду на конкретні обставини справи, зупинити провадження.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма є імперативною. Її суть зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст. 65 Основного Закону та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 2 частини 1 статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, зупинення провадження у справі має тимчасовий характер і не може розглядатися, як відмова у судовому захисті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №754/947/22 викладено такі висновки:

«43. Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1932-ХІІ участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

44. Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що оборона України є комплексною системою заходів і справою українського народу. Однак безпосереднє виконання завдань із збройного захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності держави прямо покладається на Збройні Сили України. Водночас забезпечення державної безпеки та захист кордонів доручено іншим відповідним військовим формуванням та правоохоронним органам.

45. Отже, саме ці структури становлять основу сектору безпеки і оборони, на які держава покладає функцію збройного захисту країни, зокрема в період воєнного стану.

61. …воєнний стан є загальним правовим режимом, що вводиться в Україні та створює юридичні рамки (правову конструкцію) для діяльності всіх державних інститутів, економіки та суспільства в умовах збройної агресії. Такий захід є системним, комплексним і загальнодержавним, який змінює правовий режим функціонування держави в цілому. Натомість переведення на організацію і штати воєнного часу є конкретним військово-організаційним заходом, який є наслідком та складовою частиною введення воєнного стану та оголошення мобілізації. Цей захід стосується внутрішньої структури та чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань з метою приведення їх у максимальну бойову готовність.

66. … з 24 лютого 2022 року та станом на момент прийняття цієї постанови в Україні (на всій її території) діє воєнний стан та проводиться загальна мобілізація. А отже, з настанням особливого періоду вся структура Збройних Сил України та інші військові формування як цілісний організм почали функціонувати в умовах особливого періоду та були переведені на організацію і штати воєнного часу.

79. З моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них.

80. Водночас приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

81. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

82. Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

83. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на таке. Системне тлумачення пункту 2 частини першої статті 251 та статті 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

96. За нинішньої редакції пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

97. Тож норма пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

102. Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати пункт 2 частини першої статті 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

103. Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.».

З огляду на введений на всій території в Україні воєнний стан, перебування ОСОБА_2 у складі Національної гвардії України, волі військовослужбовця про неможливість розгляду справи та таких обставин та волевиявлення безпосередньої участі у судовому засіданні, імперативну норму пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, суд вважає, що він зобов`язаний зупини провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Національної гвардії України, що переведена на воєнний стан.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253, ст. 365, ч. 2 ст. 381, ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 404/827/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Національної гвардії України, що переведена на воєнний стан.

Зобов`язати ОСОБА_2 повідомити Кропивницький апеляційний суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко