Справа №345/6091/25
Провадження № 2/345/2833/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

26.11.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернулася до суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач») про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить стягувати з Відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 5 000,00 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з недостатністю розміру аліментів, які сплачує Відповідач на утримання дитини на підставі рішення суду від 30.07.2020, зміною відповідних обставин, зокрема матеріального стану Позивача, на даний час існують, на її думку, підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1 500,00 грн до 5 000,00 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, дачу і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач та Відповідач з 16.12.2006 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі №2-1649 від 30 вересня 2010 року позов задоволено, шлюб між сторонами у цій справі розірвано. Малолітніх дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.7).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2020 у справі № 345/2392/20 змінено розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що стягуються з Відповідача на користь Позивача, до 1 500,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.4-6).

Як зазначено в позовній заяві, на даний час неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із Позивачем та перебуває на її утриманні, а Відповідач бере участь в матеріальному забезпеченні дочки лише у спосіб сплати на підставі рішення суду аліментів в твердій грошовій сумі.

З метою забезпечення захисту прав та інтересів доньки Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну розміру стягнення аліментів, який визначений вищезазначеним судовим рішенням, та просить стягувати аліменти з Відповідача у твердій грошовій сумі 5 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві Позивач посилається на те, що з моменту ухвалення судового рішення у липні 2020 року про стягнення з Відповідача аліментів, змінився їі матеріальний та сімейний стан. Донька ОСОБА_3 є спортсменкою та призером чемпіонату України і світу з кікбоксингу, що підтверджується копіями дипломів, які додаються ( а.с.13-16).

Позивач зазначає, що тяжко працює за кордоном, в той час як Відповідач проживає та працює у Федеративній Республіці Німеччина, його витрати на утримання неповнолітньої доньки є неспівмірними з витратами Позивача. Для підтримання талантів доньки потрібні постійні кошти на проїзд за кордон, страхування, найм готелю тощо.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на даний час неповнолітня Аріадна проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , що підтверджується складеним та затвердженим управляючою компанією «Теплодім+» актом № 28 від 21.10.2025, який підписаний сусідами (а.с.12).

Вирішуючи зазначений спір між сторонами суд керується такими мотивами.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В поданій до суду заяві Позивач просить збільшити розмір аліментів з 1 500,00 грн до 5 000,00 грн.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2020 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті і зайнятті спортом.

Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2020 року істотно підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.

Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами доньки сторін, встановленими обставинами дають підстави для зміни розміру стягнення аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини.

Враховуючи те, що заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, покращують її матеріальне становище, тому суд доходить до висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів та задоволення позову.

З огляду вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи першочергово з інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доцільність стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 5 000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів у справі № 344/1960/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.259, 263-265, 280-284 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити (збільшити) розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2020 у справі №345/2392/20, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розміром 5 000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн

З часу набрання цим рішенням законної сили припинити стягнення аліментів за виконавчим листом № 345/2392/20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено і підписано 26.11.2025.

Суддя