Справа № 513/692/25
Провадження № 2/513/690/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 513/692/25 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа: ОСОБА_5 , суд, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Вельчеву Н.М. звернулася до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

В позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , 1949 року народження. Після його смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно у вигляді: 1/51 частки земельної ділянки загальною площею 124,9097 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив 8/6, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273433 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації № 574/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 ; 1/302 частку земельної ділянки площею 50,6168 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив НОМЕР_1 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації №571/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 .

Позивачка є спадкоємицею за законом після смерті батька як така, що проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини та прийняла спадщину після її відкриття.

07 лютого 2025 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. заведена спадкова справа № 3/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Однак, постановою державного нотаріуса від 07 лютого 2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , у зв`язку із розбіжністю написання позивачки та її померлого батька. Оскільки, допущена помилка у правовстановлюючих документах у прізвищі спадкодавця « ОСОБА_7 » замість правильного « ОСОБА_8 », позбавляє позивачку реалізувати свої права на спадкування.

Враховуючи викладене, позивачка просить встановити юридичний факт що ОСОБА_6 , 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; факт належності ОСОБА_6 1/302 частки земельної ділянки від загальної площі 50,6168 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області масив 50-52, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428, виданого Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Зоря Саратського району Одеської області, право власності у порядку спадкування за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , 1949 року народження: 1/51 частки земельної ділянки загальною площею 124,9097 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив 8/6, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273433 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації № 574/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 ; 1/302 частку земельної ділянки площею 50,6168 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив НОМЕР_1 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації №571/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2025 року справу № 513/692/25 передано у провадження судді Миргород В.С.

Ухвалою судді від 26 травня 2025 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження; витребувано у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 3/2022, відкритої до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 червня 2025 року, на виконання ухвали суду від 26 травня 2025 року, надійшла копія спадкової справи № 3/2022, відкритої до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Вельчева Н.М. в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, місце та час розгляду справи. До суду представник позивачки направила заяву про розгляд справи за її та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити (Вх. №6980/25-Вх від 27.11.2025р.).

Третя особа ОСОБА_5 також не з`явився у судове засідання, заяв та клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі сторони, повідомленої про дату, місце та час розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із такого.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце підготовчого судового засідання, у судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила цивільну справу слухати у її відсутність, оскільки до суду не може з`явитись у зв`язку із сімейними обставинами (Вх. № 4360/25-Вх від 15.07.2025 р.).

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив цивільну справу слухати у його відсутність, оскільки до суду не може з`явитись у зв`язку із сімейними обставинами (№ ЕП-1375/25-Вх від 15.07.2025 р.).

Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, у судове засідання не з`явивсь, подав заяву якою позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив цивільну справу слухати у його відсутність, оскільки до суду не може з`явитись у зв`язку із сімейними обставинами (№ ЕП-1374/25-Вх від 15.07.2025 р.).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 09 липня 2004 року Зорянською сільською радою Одеській області на підставі актового запису № 59.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді:

1/51 частки земельної ділянки загальною площею 124,9097 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив 8/6, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273433 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації № 574/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 ;

1/302 частку земельної ділянки площею 50,6168 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив НОМЕР_1 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації №571/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 .

Факт родинних відносин між померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , як між батьком та донькою, підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого на підставі актового запису № 16 Зорянською сільською радою Саратського райбюро ЗАГС Одеської області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зоря Саратського району Одеської області « ОСОБА_9 », батьки: « ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 » (мовою оригіналу документа).

Копією свідоцтва про одруження, про те, що 23 січня 1971 року між ОСОБА_6 , та ОСОБА_12 , укладено шлюб про, що Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області, складено актовий запис № 2. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу: « ОСОБА_8 »; прізвище дружини після реєстрації шлюбу: « ОСОБА_8 ».

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 24 листопада 2017 року, згідно якого між ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб про, що 24 листопада 2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, складено актовий запис №2261.

Копією заочного рішення Саратського районного суду Одеської області від 21 вересня 2021 року (справа №513/525/21 провадження № 2/513/309/21) шлюб зареєстрований 24 листопада 2017 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №2261, між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , розірвано; після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « ОСОБА_15 ».

Копіями постанови приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 07 лютого 2025 року та від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно у зв`язку із розбіжністю у написанні прізвища спадкодавця « ОСОБА_16 » та спадкоємиці.

Відповідно до довідки, виданої 31 березня 2025 року ТОВ «ДРУЖБА СВК» за вихідним № 72, згідно якої ОСОБА_6 , працював в колгоспі з 10 жовтня 1973 року по 30 червня 2004 року.

Копією Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273433 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації № 574/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 та серії ЯА № 273428 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації №571/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 (списки співвласників земельної ділянки додаються), якими підтверджено належність 1/51 частки земельної ділянки загальною площею 124,9097 га та 1/302 частку земельної ділянки площею 50,6168 га, яка розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області.

Як вбачається з копії спадкової справи № 3/2022 до майна померлого ОСОБА_17 , заведеної 06 січня 2022 року приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І., з заявою про прийняття спадщини звернулася його донька ОСОБА_1 . Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або не прийняти її.

Стаття 1218 Цивільного кодексу України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат».

Згідно зі ст. ч.1 ст.81 та ч. 1 ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, спадкування.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК.

На момент відкриття спадщини спадкодавець мав право власності на вищезазначену земельну ділянку, а спадкоємець вчасно прийняв спадщину за законом.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка у справі є донькою спадкодавця ОСОБА_6 та спадкоємцем першої черги за законом, на підтвердження чого нею надано копії відповідних документів.

Відповідно до довідки Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 04 січня 2022 року № 8, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті разом із ним проживала та вела спільне господарство його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші особи, які були зареєстровані та проживали за вказаною адресою відсутні.

Письмовими свідченнями ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які є уродженками с. Зоря Саратського району одеської області та все життя проживали неподалік сім`ї ОСОБА_6 , та достовірно засвідчили, що позивачка є його донькою та за життя померлий говорив, про те, що донька має успадкувати після смерті усе його майно, оскільки проживала разом з ним та здійснювала догляд за батьками (Вх. №6981/2025-Вх та Вх.№6982/2025-Вх від 27 листопада 2025 року).

Про вказане також свідчить і копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5144-1, згідно з якого позивачка у справі ОСОБА_1 з 13 лютого 1985 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктами 4.15, 4.20 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього.

Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Тобто у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не видавалось, оскільки відсутній право встановлювальний документ на земельну ділянку.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до пункту а), частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини (пункт 3.1. листа).

У відповідності до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Позивачка, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, інші спадкоємці відсутні, але юридично не може оформити свої спадкові права за відсутності у неї правовстановлюючих документів на земельну ділянку з визначенням частки, які б підтверджували право власності померлого на дане нерухоме майно, оскільки така не визначалася, та втрати оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай), а також розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах та свідоцтві про його смерть, а тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на земельну ділянку та враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Учасниками справи відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України є сторони та треті особи.

У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані позивачем обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відсутність інших спадкоємців за даними Спадкового реєстру свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені, та не суперечитиме принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

Позивачка в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права щодо прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа: ОСОБА_5 задовольнити.

Встановити факти, що мають юридичне значення, а саме:

факт що ОСОБА_6 , 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

факт належності ОСОБА_6 1/302 частки земельної ділянки від загальної площі 50,6168 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області масив 50-52, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428, виданого Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Зоря Саратського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_2 , право власності у порядку спадкування за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , 1949 року народження:

1/51 частки земельної ділянки загальною площею 124,9097 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив 8/6, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273433 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації № 574/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 ;

1/302 частку земельної ділянки площею 50,6168 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, масив 50-52, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273428 Саратською районною державною адміністрацією 14 лютого 2005 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації №571/А-04 від 30 листопада 2004 року уповноваженій особі від співвласників ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 01 грудня 2025 року.

Суддя В. С. Миргород