Справа № 154/482/22 Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А. А.
Провадження № 22-ц/802/1196/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Прядун Ю. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про застосування наслідків недійсності правочинів, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_5 , подану представником ОСОБА_1 , на ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 10 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про застосування недійсності правочинів, просила суд застосувати наслідки недійсності правочинів та стягнути із ОСОБА_2 у свою користь грошові кошти у розмірі 166 000,00 доларів США основного боргу, 12 405,00 грн та 496,20 грн судового збору та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року у цій справі заяву позивачки ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

Постановлено вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- нежитлове приміщення торгового центру /Ж-1/ загальною площею 2363,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- адміністративне приміщення /А-2/ загальною площею 165, 7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення торгового центру /З-1/ загальною площею 184,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,5647 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:2783, цільове призначення для обслуговування об`єктів комерційного призначення (торгового комплексу), котрі належать ОСОБА_2 , в межах ціни позову у розмірі 4 757 560 гривень.

У травні 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав суду клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову, яку обґрунтував тим, що відповідно до висновку про вартість об?єкта оцінки станом на 08 квітня 2025 року ринкова вартість адміністративного приміщення /А-2/ загальною площею 165,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 4 349 619 грн, а ринкова вартість нежитлового приміщення торгового центру /З-1/ загальною площею 184,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 4 829 998 грн, тобто загальна ринкова вартість цих двох об?єктів складає 9 179 617 грн, що на третину перевищує ціну позову в еквіваленті до української гривні на дату подання позовної заяви.

Відповідач просив скасувати арешт на нежитлове приміщення торгового центру /Ж-1/ загальною площею 2363,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянка загальною площею 0,5647 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004:2783, цільове призначення для обслуговування об`єктів комерційного призначення (торгового комплексу).

Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 10 вересня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Постановлено скасувати арешт, накладений ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року в частині накладення арешту на нежитлове приміщення торгового центру (Ж-1) загальною площею 2363,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку загальною площею 0,5647 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:004:2783, цільове призначення для обслуговування об?єктів комерційного призначення (торгового комплексу).

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, позивачка ОСОБА_5 через свого представника адвоката Карпука А. С. подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 заперечив апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_5 . Вважає, що ухвала суду першої інстанції про часткове скасування заходів забезпечення позову постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Карпук А. С., третя особа ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, відповідач ОСОБА_2 і його представник адвокат Ульчак Б. І. апеляційну скаргу заперечили.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно.

Частково скасовуючи заходи забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове скасування заходів забезпечення позову з тих підстав, що в загальному ринкова вартість двох об?єктів нерухомого майна, на які в порядку забезпечення позову ОСОБА_6 був накладений арешт, складає 9 179 716,00 грн, що значно перевищує ціну позову в еквіваленті до української гривні.

Крім того суд першої інстанції взяв до уваги, що накладення арешту на все майно створює невиправдані перешкоди ОСОБА_2 , як власнику майна, у здійсненні ним господарської діяльності.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням норм процесуального закону.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року у цій справі вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в межах ціни позову у розмірі 4 757 560 грн.

За положеннями частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасників справи.

Крім того, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, процесуальний закон не передбачає часткове скасування вжитих судом заходів забезпечення позову з підстав того, що ринкова вартість майна, на яке судом накладено арешт, перевищує ціну позову.

Суд, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 в межах ціни позову у розмірі 4 757 560,00 грн.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що накладення арешту на все майно створює невиправдані перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні ним господарської діяльності, сторона відповідача суду не надала.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви відповідача про часткове скасування заходів забезпечення позову.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішенні про відмову у задоволенні заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 , подану представником ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Володимирського міського суду Волинської області від 10 вересня 2025 року у цій справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в частині відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді