УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в відкритті провадження

24.11.2025 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Шестакова Я.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень в Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.11.2025 року через систему «Електронний суд» звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом у якому просить:

-стягнути з ВПВР УЗПВР ПМУЮ МЮ (м Одеса) за рахунок держави на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмiрi 432 365 грн 91коп;

-стягнути з ВПВР УЗПВР ПМУЮ МЮ (м Одеса) за рахунок держави на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1 500 євро, заподiяну ОСОБА_3 довготривалою бездiяльнiстью державного виконавця ВПВР Попилястого А.Б. пiд час здійснення ним своїх повноважень;

-визнати дiї державного виконавця ВПВР Попилястого А.Б. службовою недбалістю оскiльки вони мають ознаки кримінального злочину за ст.367 КК України

Згідно ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1статті 19ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду).

Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2025 року у справі № 766/4212/25 в задоволенні позову ОСОБА_1 до держави в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень в Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про відшкодування шкоди відмовлено в повному обсязі.

Звертаючись до суду із позовними вимогами по справі №766/4212/25 ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги тим, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 р. по справі №923/1804/14 (916/3106/24) визнана неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021р. З урахуванням того, що рішення суду досі невиконане вважає, що діями відповідача йому заподіяні матеріальні збитки в розмірі не виконаного стягнення за рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.10.2021р. та моральна шкода, яку він оцінює в 6 000,00 Євро.

Звертаючись до суду із позовними вимогами по справі №766/17382/25 яка надійшла в провадження судді Шестакової Я.В. ОСОБА_1 зазначив ті ж обставини, що і у попередньому позові №766/4212/25 у якому позивачу було відмовлено, та просив стягнути інші суми, а саме 432365,91 грн матеріальної шкоди та 1500 євро моральної шкоди.

З приводу вищезазначеного суд дійшов висновку, що з приводу позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої бездіяльністю державного виконавця, яку ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 року по справі №923/1804/14 (916/3106/24) визнано неправомірною - є рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яким данні позовні вимоги вже було вирішено.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Обраний позивачем спосіб захисту повинен бути належним, ефективним та таким, що реально сприяє відновленню порушених прав, а не створює процесуальних перешкод чи дублювання процедур. Відповідно до засад цивільного судочинства та принципу процесуальної економії, судове провадження має забезпечувати швидке, повне та неупереджене вирішення спору без зайвого та необґрунтованого використання процесуальних ресурсів.

Штучне подвоєння судового розгляду - тобто ситуація, коли один і той самий спір або правовідносини розглядаються у кількох окремих провадженнях - є неприпустимим, оскільки суперечить вимогам закону щодо ефективності судового захисту та призводить до порушення принципу правової визначеності. Суд не може відкривати нове провадження, якщо встановлення певних обставин вже було предметом розгляду в іншій справі, та з приводу яких вже ухвалено рішення.

Отже, з приводу позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої бездіяльністю державного виконавця, яку ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 року по справі №923/1804/14 (916/3106/24) визнано неправомірною, вже є рішення суду у справі, а саме №766/4212/25, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, з яким повторно, проте збільшивши позовні вимоги звернувся ОСОБА_1 із позовом №766/17382/25.

При цьому судом не встановлено інших правових підстав для окремого звернення із позовною заявою №766/17382/25, а відкриття нового провадження призведе до дублювання судового процесу, що суперечить вимогам законодавства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за даною позовною заявою в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

Згідно з ч.2-5 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявнику не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Щодо позовної вимоги про визнання дій державного виконавця службовою недбалістю.

Суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, з огляду на таке.

Позивач просить визнати дії державного виконавця службовою недбалістю, оскiльки, на думку позивача, вони мають ознаки кримінального злочину за ст.367 КК України.

Однак питання наявності чи відсутності у діях посадових осіб складу кримінального правопорушення, у тому числі передбаченого статтею 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість), належить до предмету кримінального провадження та вирішується відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

ЦПК України не передбачає можливості суду встановлювати або визнавати дії посадової особи службовою недбалістю у межах позовного провадження, оскільки такі питання стосуються кримінально-правової оцінки поведінки особи та можуть бути вирішені виключно під час кримінального провадження шляхом проведення досудового розслідування та надання правової оцінки слідчим, прокурором і судом у межах їх повноважень.

Крім того, дії державного виконавця, які можуть бути розцінені як службова недбалість, можуть оскаржуватися в адміністративному порядку шляхом подання скарги до суду або вищого органу державної виконавчої служби, якщо ж йдеться про кримінальне провадження, то службову недбалість (стаття 367 Кримінального кодексу України) розглядає слідчий суддя в рамках кримінального процесу після відкриття відповідного кримінального провадження.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не пов`язані із захистом цивільних прав чи інтересів та не підлягають розгляду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання дій державного виконавця службовою недбалістю не можуть бути прийняті до розгляду в цивільному процесі, у зв`язку з чим у відкритті провадження слід відмовити

Враховуючи наведене та керуючись ст.186, 260,261,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень в Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про відшкодування шкоди та про визнання дій державного виконавця службовою недбалістю.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяЯ. В. Шестакова