Справа № 355/1465/25
Провадження № 2/355/914/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Тараненка Артема Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» адвокат Тараненко А.І. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №321859911 від 20 січня 2022 року в розмірі 2177,80 гривень, а також понесені судові витрати 2422,40 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 січня 2002 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №321859911 на суму 12000,00 гривень. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4BP42. Перед укладанням договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, де зареєструвався, створив особистий кабінет позичальника. За допомогою інформаційно-телекомунікаційного системи первісного кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Отже, сам відповідач ініціював укладення кредитного договору оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень на банківську картку НОМЕР_1 відповідача яку ним було вказано у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторинг №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01 згідно якого ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах визначених цим договором. ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року до договору факторингу за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимог. 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04 червня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайцн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 21778,80 гривень. Факт переходу прав вимог за кредитним договором, які зазначені у реєстрі боржників №б/н від 04 червня 2025 року до позивача підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги підтримує просить задовольнити. У разі неявки до судового засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи заочно.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги не визнає просить відмовити у задоволенні. До суду було надано письмові пояснення у яких він просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити обґрунтував тим, що з позовної заяви слід, що 20 січня 2022 року ним був укладений кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у формі електронного документу з використанням електронного підпису та отримано 12000,00 гривень. Загальна сума заборгованості становить 12000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 9778.80 гривень заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Після ознайомлення з матеріалами позовної заяви він вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з таких підстав:

28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу№28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладались додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до ч.21ч.2 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникає в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією. Воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Далі відповідач послався на постанови Верховного Суду від 24 квітня 2018 року справа №914/868/17 за змістом якого слід, що передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеного відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмету правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу не була визначеною. Крім того матеріали справи не містять реєстру прав вимоги, відповідно до якого було відступлено право вимоги до відповідача первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», а відтак і до послідуючих факторів, що свідчить про відсутність у позивача права вимоги до нього. Він вважає, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон плюс» не могло набути права вимоги за кредитним договором №321859911 укладеним лише 20 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ним.

Матеріали справи не містять доказів того, що йому за кредитним договором були видано кредит в сумі заявлених позовних вимог Зазначена сума в позові не свідчить про її отримання саме в цьому розмірі. Жодних неналежних та допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування в нього перед позивачем заборгованості за кредитним договором матеріали справим не містять, окрім того позивачем в позовній заяві зазначено заборгованість до стягнення за процентами у розмірі 9778,80 гривень та заборгованість за наданим кредитом в розмірі 12000,00 гривень, однак жодного документу а саме: виписки по розрахунку на підтвердження даної суми матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні первинні банківські документи, що позбавляє можливість перевірити факт перерахування чи отримання ним коштів у кредит але й перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем до позовної заяви станом на 25 листопада 2024 року не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісним кредитором. А відтак, інформація зазначена в ньому за умови відсутності первинних документів на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Згідно розрахунку заборгованості наданого до позовної заяви, який було підготовлено ТОВ «Таліон плюс» та підписано директором Патіюк В.В. період нарахування процентів зазначено 05 травня 2022 року по 23 лютого 2024 року заборгованість за процентами становить 9778,80 гривень, тобто після закінчення терміну дії договору продовжувалися нараховуватися проценти всупереч діючому законодавству.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.(а.с.86-117)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливу відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки:

Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

На підставі ч.1ч.7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

З копії заявки на отримання грошових коштів в кредит від 20 січня 2022 року слід, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про надання кредиту за договором (оферта) 321859911 дата укладання договору 20 січня 2022 року сума кредиту 12000,00 гривень строком на 30 днів. Вказавши свої персональні дані, електронний адрес та адрес проживання, номер картки.(а.с.15)

Судом були досліджені Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».(а.с.16-17)

Згідно копії довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» слід, що відповідачу ОСОБА_1 був направлений одноразовий ідентифікатор для підпису договору MNV4BP42, суму кредиту 12000,00 гривень, строком кредитування строком на 30 днів процентна ставка 0,63% в день.(а.с.12)

З копії договору кредитної лінії №321859911 від 20 січня 2022 року слід, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 12000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п.1.3 кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 12000,00 гривень одразу після укладення договору, який має бути повернутий до 19 лютого 2022 року. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором MNV4ВР42 (а.с.20-21)

З копії платіжних доручень про перерахування коштів з підписом та печаткою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» слід, що через банк АТ «Альфа-Банк» на платіжну картку ОСОБА_1 згідно договору №321859911 від 20 січня 2022 року були перераховані 12000,00 гривень на карточку 4149-49ХХ- ХХХХ-1667.(а.с.10)

З копії паспорта споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №321859911 від 20 січня 2022 року слід, що мається інформація для позичальника про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Інформація щодо орієнтованої реальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Підпис споживача про ознайомлення відсутній.(а.с.20)

З копії розрахунку заборгованості надану директором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Сергієм Сінченко слід, що відповідачем ОСОБА_1 не повертались кредитні кошти та проценти, мається заборгованість в сумі 21225,60 гривень.(а.с.29)

З копії договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року слід, що ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.50-52)

З копії додаткових угод до договору факторинг №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року за №19 від 28.11.2019 року, за №26 від 31 грудня 2020 року, за №27 від 31 грудня 2021 року, за № 31 від 31 грудня 2022 року, за №32 від 31 грудня 2023 року слід, що строк дії договору продовжувався.(а.с.51-53)

З копії розрахунку заборгованості надану директором ТОВ «Таліон Плюс» Віталієм Патіюк слід, що відповідачем ОСОБА_1 будь яке повернення боргу не відбувалось(а.с.28)

З копії реєстру прав вимоги за договором факторингу №175 від 05 травня 2022 року за слід, що боржник відповідач ОСОБА_1 у списку значиться за №4689 борг 21248,40 гривень(а.с.48-49)

З копії договору факторингу №23/0224-01 від 23 лютого 2024 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансової компанії «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.45-46)

З копії реєстру прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року до договору факторингу №30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року слід, що боржник відповідач ОСОБА_1 у списку значиться за №9860 борг становить 21778,80 гривень.(а.с.43-44)

З копії платіжної інструкції від 26 лютого 2024 року №5703 з якої слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перерахувало ТОВ «Таліон плюс» 6238410,72 гривень оплату за відступлення прав вимоги згідно реєстру прав вимоги №1 від 23 лютого 2024 року та договору факторингу №23/0224-01 від 23 лютого 2024 року .(а.с.42)

З копії договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансової компанії «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги та становиться кредитором.(а.с.40-41)

З копії акту прийому-передачі реєстрі-боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року слід, що ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали акт про те, що на виконання п.1.2 Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року укладено про наступне, клієнт передав факторові реєстр боржників в кількості 13254, загальна сума заборгованості складає 436087297,67 гривень.(а.с.34-35)

З копії реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року слід, що відповідач ОСОБА_1 знаходиться в реєстрі за номером 8424, його борг становить 21778,80 гривень (а.с.38-39)

З копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №321859911 від 20 січня 2022 року, яка видана директором ТОВ «Юніт капітал» Марією Хлопкової слід, що відповідач має заборгованість за сумою кредиту 12000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами 9778,80 гривень.(а.с.27)

З копії платіжних інструкції від 25 червня 2025 року №483, на суму 810635,54 гривень, №467 від 10 червня 2025 року на суму 1000000,00 гривень, №468 від 10 червня 2025 року на суму 1000000,00 гривень, №469 від 11 червня 2025 року на суму 1000000,00 гривень, №470 від 11 червня 2025 року на суму 1000000,00 гривень, №478 від 19 червня 2025 року на суму 1000000,00 гривень, №479 від 19 червня 2025 року на суму 1000000,00 гривень були перераховані грошові кошти ТОВ «Юніт капітал» ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»(а.с.30-33)

З виписки за договором № б/н за період 20 січня 2022 року -25 січня 2022 року наданий керівником операційного обслуговування АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 слід. що на емітовану картку НОМЕР_2 ім`я ОСОБА_1 було зараховано 12000,00 гривень 20 січня 2022 року(а.с.81-83)

Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Аналізуючи надані стороною позивача докази судом не було встановлено, що повністю відбувся договір факторингу, оскільки підписання його сторонами було оговорена за договором факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до умов якого відповідно до п.5.2.1 своєчасно та в повному обсязі здійснювати фінансування в порядку передбаченому цим договором. За п.5.4.1 вимагати від фактора своєчасно та повної оплати фінансування відповідно до умов договору. Між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу п.2.3 з якого слід, що розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором за кожен реєстр прав вимоги становить 100 гривень, що сплачується клієнтом протягом 5 банківських днів з дати складання кожного реєстру прав вимог на банківський рахунок фактора зазначений у відповідному пункті цього договору. Між ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» договору факторингу п.3.3, п.3.4, що фактор сплачує клієнтові 100% ціни продажу 245669,69 гривень без ПДВ,. за сплачені фактором грошові кошти у вигляді ціни продажу, клієнт сплачує фактору плату в розмірі 100 гривень без ПДВ, шляхом перерахування протягом 3-х робочих днів з моменту проведення фактором оплати передбаченої п.3.3 даного договору.(а.с.68-74,111-112,96-101,109-115)

Стороною позивача не було надано свідчень проте, що був завершений ні один з договір факторингу, одним з умов яких було передача грошових коштів в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт з таких підстав відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як слід з правової позиції Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року (справа №301/2368/14-ц) де було зазначено, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний суд у постанові від 29 вересня 2021 року в справі №2-879/11(провадження №61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.

Стосовно додаткових умов до договору факторингу який укладався між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» права майбутньої вимоги на момент укладення договору повинен був визначеним, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо відповідача ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не існувало та сторони не могли передбачити, що року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе кредитний договір №321859911 з відповідачем ОСОБА_1 .

На час укладення договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином.

23.02.2024 на підставі Договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» передало фактору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

04.06.2025 на підставі Договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було відступлено ТОВ ФК «Юніт капітал» право грошової вимоги до відповідача.

Разом з тим, право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 , у зазначені договори факторингу входити не могла.

Таким чином ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу не існувало.

Слід прийняти позицію відповідача ОСОБА_1 , який вважає, що реєстри прав вимог до договорів факторингу не відповідають їх формі, оскільки у наданих реєстрах міститься на окремому аркуші лише дані щодо однієї вимоги, що відступається - до тільки до нього як відповідача, та не мають інших вимог, що відступаються. За вказаною формою складаються витяги з реєстру прав вимоги, а не самі реєстри.

Окрім цього, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи реєстрів прав вимоги, де боржником зазначено відповідача ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття стороною позивача прав кредитора по відношенню до позичальника, а є тільки додатками до договору та його невід`ємною частиною.

Ураховуючи, що стороною позивача ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал» не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал».

Отже заявлені стороною позивача вимоги є безпідставними, ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал» є неналежним позивачем, бо не було доведено право вимагати від відповідача ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 21 січня 2022 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

З таких підстав у задоволенні позову представнику позивача ТОВ «Фінансова компанія «Юніт капітал» Тараненко А.І. слід відмовити з підстав відсутності порушеного, не визнаного або оспорюваного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2 ,4 ,12 , 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265 ,280 ЦПК України, та ст.ст. 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054,1077,1078 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» Тараненка Артема Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов