печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Остапчук Т.В. за участю секретаря судових засідань Косточка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану через представника, адвоката Воротиленка О.С., про скасування заходів забезпечення позову у справі № 757/47496/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна недійсним та скасування реєстраційного запису реєстратором,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/47496/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування реєстраційного запису реєстратором.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.19.2019 року в межах справи №757/47496/19-ц було вжито захід забезпечення позову, а саме: накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом заборони відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна.

Представником Позивача, адвокатом Воротиленко О.С., було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому він просив скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі №757/47496/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування реєстраційного запису реєстратором, застосовані відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року, а саме зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме - накладено арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначив, що Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.12.2024 року було остаточно вирішено справу № 237/3566/17-ц (провадження № 61-12636св23) за позовом:

- ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Л.І. про визнання заяви від 07.03.2017 року (№ 650,651) про виконання зобов`язання за договором позики від 05.03.2016 року недійсною, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також визнання діючими (не припиненими) договорів позики від 05.03.2016 року (№ 537) та договору іпотеки (№ 538), укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поновлення запису в ДРРПНМ та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про іпотечний договір (№ 538), предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .

Верховний Суд у своєму рішенні, яке є кінцевим для справи № 237/3566/17-ц, чітко встановив і вказав наступне:

«Враховуючи, що доказів які б підтверджували факт розрахунку ОСОБА_2 із ОСОБА_1 за договором позики від 05 березня 2016 року матеріали справи не містять, а відчуження майна, яким було забезпечено виконання договору позики ОСОБА_2 було здійснено дуже швидко, колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, що за встановлених обставин у справі наявні правові підстави для визнання заяви такою (мається на увазі заяви про виконання зобов`язання та зняття заборони від 07.03.2017) , що вчинена внаслідок обміну, оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами довів неправильне сприйняття ним фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення, та того, що обман з боку контрагента ОСОБА_2 мав місце при підписанні ним заяви від 07 березня 2017 року.

З огляду на вищенаведене колегія відхиляє аргументи касаційної скарги ОСОБА_3 про відсутність підстав вважати, що підписання заяви про повне проведення розрахунку з боку ОСОБА_1 було здійснено під впливом обману з боку ОСОБА_2 ».

Також заявник послався на судову справу №757/64192/19, яка містить докази того, що факт реальної сплати ціни за спірними договорами відсутній і зазначив, що суд апеляційної інстанції у своєму рішенні у справі № 757/64192/19-ц встановив факт того, що сторони спірних правочинів, ОСОБА_2 як «продавець» та ОСОБА_3 , надали нотаріусу при укладенні вказаних правочинів: платіжне доручення №1 від 28 березня 2017 року на суму 1400216 грн, платіжне доручення №3 від 28 березня 2017 року на суму 132740 грн та платіжне доручення №4 від 28 березня 2017 року на суму 141889 грн. з АТ «Кристалбанк», як підтвердження проведеної оплати нерухомого майна за спірними договорами.

На підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 20.06.2022 року (про забезпечення, витребування доказів), ухвали від 15.09.2022 (про виправлення описки в ухвалі про забезпечення доказів), ухвали від 09.08.2023 (про виправлення описки в ухвалі про забезпечення доказів) у справі №757/64192/19-ц - були отримані відповіді з АТ «Кристалбанк» за вих. №15.07.2022/3-БТ від 15.07.2022 (суд отримав за вх. №58143 від 18.07.2022); АТ «Кристалбанк» за вих. №21.09.2022/2-БТ від 21.09.2022 (суд отримав за вх. № 85078 від 23.09.2022); відповідь АТ «Кристалбанк» за вих. №1027-БТ від 13.09.2023 (Київський апеляційний суд отримав за вх. № 111774 від 15.09.2023), де було чітко зазначено, що в Банку (АТ «Кристалбанк») не відкривалися рахунки на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а платіжні доручення № 1 (щодо квартири АДРЕСА_3 ), № НОМЕР_3 (щодо гаража № НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (щодо гаража № НОМЕР_6 ) від 28 березня 2017 року не проводилися банком.

Також заявник послався на наявну у справі № 757/47946/19-ц відповідь від АТ «Кристалбанк» за вих. №1563-БТ від 07.07.2025, отриману на виконання ухвали Печерського районного суду від 19.06.2025 року про забезпечення доказів, в якій зазначено, що в банку (АТ «Кристалбанк») не відкривалися рахунки на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та на ім`я ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а платіжне доручення № 2 (щодо квартири АДРЕСА_2 ) від 28 березня 2017 року - не проводилося банком.

Заявник окремо зазначив, що в ухвалі про забезпечення позову від 01.11.2019 року у справі № 757/47946/19-ц міститься строк її дії, а саме - до 01.11.2022 року.

Таким чином заявник вважав, що відпали підстави для застосування заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_3 (його представник) ознайомлений з матеріалами справ № 237/3566/17 та № 757/64192/19-ц, з матеріалами даної справи та всіма встановленими в цих справах обставинами, а відповідно не буде чинити протизаконних дій. Вказує, що відпала потреба в забезпеченні позову через зміну обставин, що зумовили його застосування.

Згідно з частиною другою статті 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову за його відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату судового засідання належним чином. Пояснень, заперечень, клопотань не подавали.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Ігор Селівакін подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши доводи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з ч. 1-2, 4-7, 9-11 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною четвертою статті 158 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Як роз`яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії ухвали встановлено до 01.11.2022 року, представник позивача вказує, що необхідність у застосованих заходах забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відпала. Обставини застосування заходів забезпечення позову змінились і з моменту їх застосування пройшло більше 6 років, а відтак суд дійшов висновку, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.158, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката Воротиленка Олександра Сергійовича, як представника позивача ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову у справі № 757/47496/19-ц - задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 01.11.2019 у справі № 757/47496/19-ц, а саме, - арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 00).

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Остапчук