ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії в розмірі 45 798,19 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2021 уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), за адресою: АДРЕСА_1 (бувший АДРЕСА_2 ) було виявлено факт порушення, а саме: «Порушення п.2.3.1, 2.3.2 2.3.3, 2.3.4, п. 5.5.5, що відповідає п.8.4.2. ПРРЕЕ самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом приховано в стіні перед приладом обліку до внутрішньої ел. проводки будинку, виявити яке при контрольному огляді можливості не було. Для виявлення місця підключення споживач не дозволив демонтувати оздоблювальні матеріали для виявлення та відключення точки безоблікової відгалуження. При включенні навантаження лічильний механізм розрахункового лічильника н враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються-спожита електрична енергія не враховується. Порушення продемонстровано споживачу. Виявлене порушення ПРЕЕ було оформлене Актом про порушення ПРЕЕ №К043261 від 02.04.2021 за присутності відповідачки ОСОБА_1 , яка повідомила, що проживає у даному будинку та наддала доступ до електроустановки, а також, поставила свій підпис у Акті.

Договір про користування електричною енергією №200476980 на об`єкт АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 , було укладено 02.09.2015.

В подальшому, 26.04.2021 відбулося засідання комісії по розгляду Акту про порушення ПРЕЕ №К0043261 від 02.04.2021. За результатами розгляду, комісією було прийняте рішення, оформлене Протоколом №243 від 26.04.2021. Розгляд данного акту перенесено на іншу дату.

Споживача запросити належним чином. 28.04.2021 ОСОБА_3 направлено поштою лист запрошення на комісію з розгляду Акту про порушення на 31.05.2021, яке отримано 03.06.2021.31.05.2021 відбулося засідання комісії по розгляду Акту порушення ПРРЕЕ №К043261 від 02.04.2021, на яке ні споживач ні її представник не з`явилися. Комісією прийнято рішення, що Акт підлягає нарахуванню згідно ПРРЕЕ та обсяг електричної енергії необлікованої внаслідок порушення цих Правил складає 14457 кВт/год. На суму 45 798,19 грн. з ПДВ. Рішення комісії оформлено Протоколом №087 від 31.05.2021. Рішення комісії оформлене протоколом №087 від 31.05.2021, розрахунок по Акту про порушення К043261 від 02.04.2021, повідомлення про оплату по Акту про порушення було направлено рекомендаційним листом.

26.08.2024 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 направлено лист за 322 від 25.08.2021, до якого додавалися копії Акту про порушення К043261 від 02.04.2021, протоколу №087 від 31.05.2021, протоколу №243 від 243 від 26.04.2021, розрахунок та повідомлення про оплату по Акту про порушення К043261 від 02.04.2021 та запропоновано сплатити вартість не облікованої електричної енергії в досудовому порядку. На дату звернення до суду, кошти по Акту про порушення №К043261 від 02.04.2021 не надходили.

25 січня 2025 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду було закрито провадження по даній справі у частині позовних вимог до ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю відповідачки -1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження у справі за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 було зупинено до моменту залучення до участі у справі правонаступників померлої відповідачки -1 ОСОБА_3 .

Згідно інформації Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 24.05.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

18.09..2024 провадження у справі було поновлено ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області.

18.11.2024 заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі №381/3517/21 за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії було задоволено позовні вимоги.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.04.2025 заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2024 у цивільній справі №381/3517/21 за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

03.06.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Дьячук Н.В. подано пояснення, в яких вона проти позову ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» категорично заперечує з наступних причин.

Позивачем, при складанні акту, направленні повідомлень та зверненні до суду не враховано, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, а ОСОБА_1 не перебуває (не перебувала) в родинних (кровних) відносинах з споживачем ОСОБА_3 , а відтак не може набути у спадок будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 . ОСОБА_1 була невісткою ОСОБА_3 , але шлюб з сином спадкоємця давно розірвано. Відповідач ОСОБА_1 не є (не була станом на 2021 рік) споживачем електричної за адресою: АДРЕСА_1 , не проживала та не проживає за вказаною адресою (доказом слугує її реєстрація з 21.06.1994 року за адресою: АДРЕСА_4 ), а відтак вона не може бути належним відповідачем в даній справі, оскільки в силу приписів ПРРЕЕ відповідальність за порушення та відшкодування збитків можуть бути покладені лише на споживача. Одна лише присутність ОСОБА_1 2 квітня 2021 року при складанні акту про порушення не може свідчити про використання нею електричної енергії в будинку в якому вона ніколи не проживала, права власності на який не має, не мала та не матиме. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладене, вважає позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 45 798 грн. 19 коп. безпідставними.

На підставі вищенаведеного, просить відмовити повністю в задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 45 798 грн. 19 коп. та судових витрат.

12.06.2025 представником ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Мокрієнко Т.В. направлено через систему «Електронний суд» клопотання про залучення співвідповідача у справі - Гаврилова Володимира Олександровича.

16.06.2025 представник ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Мокрієнко Т.В. через систему «Електронний суд» направив додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що на виконання скасованого заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2024р. по справі № 381/3517/21, позивачем в порядку примусового виконання вказаного рішення отримано 2 973,21 грн. в рахунок вартості необлікованої електроенергії та 2 270,00 грн. судового збору. Таким чином залишок несплаченої суми по акту про порушення № К 043261 від 02.04.2021р. складає 42824,98 грн.

Ухвалою суду від 21.08.2025 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

29.09.2025 від представника ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» Мокрієнко Т.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 45 798,19 грн. та 2 270,00 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги до відповідачів задовольнити, стягнувши з них солідарно вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 45 798,19 грн. та 2 270,00 грн. судового збору.

Представник відповідача - Гаврилової Н.В. категорично заперечувала проти задоволення позову, надала відповідні пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Співвідповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, позовну заяву з додатками, що була направлена позивачем не отримав, ухвала суду про його залучення до участі у справі в якості співвідповідача ним не отримана, згідно рекомендованого повідомлення про вручення адресат відсутній за адресою АДРЕСА_5 .

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, 02.04.2021 уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), за адресою: АДРЕСА_1 (бувший АДРЕСА_2 ) було виявлено факт порушення, а саме: «Порушення п.2.3.1, 2.3.2 2.3.3, 2.3.4, п. 5.5.5, що відповідає п.8.4.2. ПРРЕЕ самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі ОСР з порушенням схеми обліку.

Виявлене порушення ПРЕЕ було оформлене Актом про порушення ПРЕЕ №К043261 від 02.04.2021 за присутності відповідачки ОСОБА_1 , яка повідомила, що проживає у даному будинку та наддала доступ до електроустановки, а також, поставила свій підпис у Акті.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), зокрема, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженої постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, які набрали чинності 11.06.2018 року.

Відповідно до пункту 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 1.1.2 ПРРЕЕ побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечений власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Відповідач ОСОБА_1 не є (не була станом на 2021 рік ) споживачем електричної за адресою: АДРЕСА_1 , не проживала та не проживає за вказаною адресою (доказом слугує її реєстрація з 21.06.1994 року за адресою: АДРЕСА_4 ), а відтак вона не може бути належним відповідачем в даній справі, оскільки в силу приписів ПРРЕЕ відповідальність за порушення та відшкодування збитків можуть бути покладені лише на споживача.

При цьому, Договір про користування електричною енергією №200476980 на об`єкт АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_3 , було укладено 02.09.2015 (а.с.24-27 т.1).

Отже, згідно вищезазначеного Договору, споживачем послуг за зазначеною адресою є ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_1 , була невісткою померлої ОСОБА_3 , але шлюб з сином спадкоємця ОСОБА_2 розірвано, згідно рішення Фастівського суду про розлучення від 28.07.2000 року (а.с.210 т.1).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не перебуває (не перебувала) в родинних (кровних) відносинах з споживачем ОСОБА_3 , а відтак не може набути у спадок будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 .

При цьому, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована з 1994 року за адресою АДРЕСА_4 . (а.с.170 т.1).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що одна лише присутність ОСОБА_1 02 квітня 2021 року при складанні акту про порушення не може свідчити про використання нею електричної енергії в будинку, в якому вона ніколи не проживала, права власності на який не має, не мала та не матиме у майбутньому.

В силу приписів ПРРЕЕ відповідальність за порушення та відшкодування збитків можуть бути покладені лише на споживача.

Отже, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , а тому остання не є належним відповідачем у даній справі.

Щодо позовних вимог до співвідповідача ОСОБА_2 , суд дійшов наступного висновку.

Згідно інформації Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 24.05.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

ОСОБА_2 є сином померлої власниці будинку, зареєстрований з 2000 року за адресою АДРЕСА_5 , споживачем послуг ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» за зазначеною адресою останній не є, не є правонаступником після смерті матері, яка була споживачем, докази зворотнього позивачем до суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Як випливає зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Таким чином, суд, як орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом.

Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Як вбачається з матеріалів справи співвідповідач ОСОБА_2 з 2000 року хоча і зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 , проте у будинку не проживав, спадщину після смерті матері не прийняв, отже не є її правонаступником, споживачем послуг ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» станом на дату складення Акту від 02.04.2021 не був, в той час як позивач просить стягнути з нього вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії згідно Акту про порушення ПРЕЕ №К043261 від 02.04.2021.

Крім цього, позивачем під час судового розгляду даної справи не доведено належними та допустимими доказами наявність або відсутність правонаступників після смерті власника будинку ОСОБА_3 , яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто за шість років до звернення позивача з даним позовом до суду.

Отже, суд приходить до висновку, що співвідповідач ОСОБА_2 теж не може виступати належним відповідачем у даному спорі.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 279, 280 - 282, 284, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся КОВАЛЕВСЬКА