Справа № 344/7354/25
Провадження № 22-ц/4808/1587/25
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

учасники справи

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України)

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Татарінової О.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 2000 року перебували у шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.10.2013 року стягувалися відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу).

Згідно довідки Івано-Франківського національного медичного університету №283 від 04.04.2025 ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу М.-1.1 медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету денної, бюджетної форми навчання.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 досягла повноліття і з цього дня припиняється стягнення аліментів на її утримання, як неповнолітньої.

Позивачка зазначила, що не в змозі самостійно забезпечувати належний рівень життя своїх дітей,тому звернулась до суду з даним позовом за захистом прав на навчання та інтересів їхньої доньки. Матеріальне становище відповідача дозволяє йому брати участь у витратах на навчання їхньої доньки ОСОБА_5 .

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх доходів починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не пізніше як до досягнення нею 23-х річного віку та судові витрати на правову допомогу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року до закінчення її навчання у Івано-Франківському національному медичному університеті, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку, та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року скасувати в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/10 частки від доходу на місяць до моменту закінчення навчання. В частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги що у позовній заяві позивачка не вказувала, на які саме потреби у зв`язку із навчанням необхідні кошти для утримання дочки, не зазначила, який розмір доходів самої позивачки та не вказала, скільки вона сама витрачає коштів, у зв`язку із навчальним процесом дочки. Судом не досліджено обставин про участь позивачки в утриманні і забезпеченні дочки.

Скаржник вважає, що фактично лише на нього покладено обов`язок оплати вартості потреб дитини на її навчання, харчування і супутні витрати, позивачка ж не бере жодної участі у витратах на навчання і утримання дитини.

Судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано, що запропонований ним у судових засіданнях розмір аліментів 1/10 від його доходу повністю покриває потреби дитини як у навчанні так і в інших супутніх потребах. Згідно довідки ТОВ «Сев-Євродрайв» про доходи № 57 від 03.07.2025 року його середньомісячна заробітна плата за 2025 рік становить 56000,00 гривень, як наслідок розмір 1/10 від доходу в твердій грошовій сумі буде складати щонайменше 5600, 00 грн на місяць. Враховуючи те, що дочка - ОСОБА_4 , навчається на 1 курсі Івано-Франківського національного медичного університету денної, бюджетної форми навчання (на безкоштовній основі), то основою її освітніх витрати є лише витрати на харчування, проїзд до навчального закладу та витрати, пов`язані з процесом навчання (придбання підручників і студентського приладдя, вважає, що заявлений ним розмір аліментів є достатніми на утримання дитини у зв`язку із навчанням, є повністю реальним та відповідає реальним витратам на утримання повнолітньої дочки.

Судом першої інстанції не враховано, що на утриманні відповідача перебувають інші члени його сім`ї та родини: дружина - ОСОБА_6 , яка на даний момент не працює, малолітній син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син дружини - ОСОБА_6 від першого шлюбу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає з ними однією сім`єю і перебуває на утриманні відповідача, оскільки розмір аліментів, який оплачує його біологічний батько становить 950, 00 гривень. Судом не враховано, що на його утриманні перебуває непрацездатна мама ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 11.02.2015 року, дочка від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь якої стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/10 від його доходу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено позивачці право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що посилання відповідача на те, що на його особистому утриманні перебувають, дружина, її дитина від попереднього шлюбу та їх спільна дитина, не можуть свідчити про незадовільний матеріальний стан відповідача і не спростовують факт спроможності відповідача платити аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/8 частки від заробітку.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову є стягнення аліментів на утримання дитини, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи зазначена інформація оприлюднена на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу таку допомогу надавати, оскільки є працездатним, та дійшов висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року та до закінчення її навчання у Івано-Франківському національному медичному університеті, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку.

Колегія суддів, вважає, що такий висновок суду в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно Серія НОМЕР_3 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2013 року вирішено стягувалися з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3 .. Після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішено стягувати в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_4 ..

З копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно, вбачається, що 16.09.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_11 ».

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З копії довідки директора ТОВ «СЄВ-Євродрайв» від 27.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «СЄВ-ЄВРОДРАЙВ» на посаді керівника Івано-Франківського технічного офісу ТОВ "СЄВ-ЄВРОДРАЙВ» з 01 лютого 2011 року по теперішній час.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела нарахованих та виплачених доходів за період з січня 2024 року по квітень 2025 року та довідки ТОВ «СЄВ-ЄВРОДРАЙВ» встановлено, що за період з січня 2024 року по грудень 2024 року ОСОБА_2 отримано дохід в розмірі 1 240 250,95 грн.; за період з січня 2025 року по квітень 2025 року ОСОБА_2 отримано дохід в розмірі 236 143,17 грн.

Згідно довідки Івано-Франківського національного медичного університету №283 від 04.04.2025 ОСОБА_4 є студенткою 1 курсу М.-1.1 медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету денної, бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2030 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2025 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на її утримання утримання як дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 06.08.2025 року та до закінчення її навчання у Івано-Франківському національному медичному університеті, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст.199 СК України).

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частин першої, другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц, касаційним судом роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до правових висновків, Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 466/532/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З аналізу вказаних вище положень закону передбачено обов`язок батьків утримувати свою дитину та наявність права у ОСОБА_1 на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є студенткою 1 курсу М.-1.1 медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету денної, бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2030 року.

Отже, повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим є необхідність у придбанні підручників, канцелярського приладдя, витрат на проїзд з місця проживання до навчального закладу та витрат на харчування.

Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку та має стабільний заробіток, а також враховуючи те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_12 та необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 квітня 2025 року та до закінчення її навчання у Івано-Франківському національному медичному університеті, але не більше як до досягнення дитиною 23 річного віку.

На переконання колегії суддів такий розмір аліментів є обґрунтованими та буде достатніми для належного утримання повнолітньої дочки ОСОБА_13 , яка продовжує навчання.

Розмір аліментів визначений судом відповідно до частини першої статті 200 СК України з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дитини, та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, про те, що судом першої інстанції не враховано його тверджень, про те, що запропонований ним у судових засіданнях, розмір аліментів 1/10 від його доходу повністю покриває потреби дитини, оскільки у відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_13 , яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частки від доходу на місяць до закінчення навчання, що судом першої інстанції було враховано.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача перебуває дружина ОСОБА_6 , син дружини ОСОБА_6 від першого шлюбу, оскільки скаржником не надано до суду доказів того, що дружина ОСОБА_6 є непрацездатною особою, яка перебуває на його утриманні, а на сина дружини від попереднього шлюбу сплачуються аліменти.

Посилання скаржника на утримання ним матері ОСОБА_9 , яка є пенсіонером, не впливає на обов`язок відповідача, як батька дитини, яка продовжує навчання, надавати матеріальне забезпечення дитині. Скаржник не подав жодних доказів про розмір самостійного доходу його матері, зокрема наявність або відсутність пенсії, а також про наявність чи відсутність інших осіб, які зобов`язані її утримувати (до прикладу, інших дітей, чоловіка).

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то суд не здійснює перерозподіл витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева