Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

Справа №635/4259/20

Провадження №2/635/2233/2025

селище Покотилівка Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карасави І.О.,

секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,

позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

третя особа - Мереф`янська міська рада Височанська селищна рада Харківського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Мереф`янська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач), третя особа: Мереф`янська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Відповідач, ОСОБА_3 , звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_4 . Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,26 га з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, а також земельну ділянку площею 3,72 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради та земельну частку (пай) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га). За життя мати склала заповіт, який посвідчений секретарем Яковлівської сільської ради 24.12.1993, відповідно до якого заповіла все своє майно в рівних частках йому та його рідному братові, ОСОБА_5 .

У липні 2023 року з метою оформлення спадщини позивач звернувся до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 18 липня 2019 року йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, оскільки не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Через похилий вік, мати, яка була зареєстрована за адресою в АДРЕСА_1 , фактично проживала разом з ним за його адресою в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , відповідач за первісним позовом, звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності на частину частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_5 . Вона є його спадкоємцем, спадщину після смерті батька прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину. Ії померлий батько є спадкоємцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року по справі №635/4421/15-ц за її батьком, ОСОБА_5 , визнано право власності на частину спадкового майна - на частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 28,20 кв.м та на частину господарських будівель і споруд, а саме: літню кухню літ. «Б», вбиральню літ. «У», огорожу № 1-№ 2, розташованих в АДРЕСА_1 , на частину земельної ділянки площею 0,26 га з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованої на території Яковлівської сільської ради по АДРЕСА_1 , на частину земельної ділянки площею 3,45 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради.

Але на частку (пай) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га), яке також є спадковим майном, право власності за батьком не було визнано, тому свідоцтво про право на спадщину на це майно отримати не може.

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування було залишено без руху.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2020 року було витребувано докази по справі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування було направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування було прийнято в провадження судді Карасави І.О., призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2025 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , виданим 13 жовтня 1964 року Яковівською сільською радою Дергачівського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю позивача.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 25 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року у справі № 635/4421/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яке набуло чинності, встановлено, що ОСОБА_4 була власником майна, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розташованих в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, призначення якої: обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. площею 0,26 га, розташованих в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, площею 3,72га, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради.

Згідно з сертифікатом на земельну частку (пай) серії ХР №0223541, виданим Харківською районною державною адміністрацією ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 була власником частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Яковлівської сільської ради 23.12.1993 Халій Г. М. все своє майно заповіла в рівних частках синам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 липня 2019 року, винесеною державним нотаріусом Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, Халій О. В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини.

Згідно з довідкою №50, виданою Яковлівською сільською радою 05.02.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкала без реєстрації з 2009 року по день смерті разом зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 1 та 2 статті 1220 ЦК України).

У частинах 1 та 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Подібні правові висновки щодо застосування частини 3 статті 1268 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду: від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17(провадження №61-27212 св 19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17(провадження № 61-39308 св 18), від 02 квітня 2021 року у справі № 191/1808/19 (провадження № 61-6290 св 20), від 28 квітня 2021 року у справі №204/2707/19 (провадження №61-15380 св 20), від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19 (провадження №61-3620 св 21), від 19 квітня 2023 року у справі №2-516/2007 (провадження № 61-11834 св 22).

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 3 статті 1268 ЦК України необхідним є встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20).

Довідкою № 50, виданою Яковлівською сільською радою 05.02.2020 року підтверджено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкала без реєстрації з 2009 року по день смерті разом зі своїм сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем є встановленим.

Оскільки матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що позивач мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач не зміг через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, існують підстави для захисту прав позивача та визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до п.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року у справі № 635/4421/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, яке набуло чинності, встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно, власником якого вона була, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки, призначення якої: обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. площею 0,26 га., розташованих в АДРЕСА_1 . земельна ділянка, площею 3,72га., призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради.

Відповідно до вказаного рішення за другим спадкоємцем ОСОБА_5 вже визнано право власності на частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 28,20 кв.м та частину господарських будівель та споруд, а саме літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «У», огорожі № 1-№ 2, розташованих в АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,26га., розташовану на території Яковлівської сільської ради по АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_4 на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР -25-98-35935, виданої на підставі рішення виконкому Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області за №125 від 18.06.1996, цільове призначення земельної ділянки обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №296; 1/2 частину земельної ділянки площею 3,72га, розташовану на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка зареєстрована за ОСОБА_4 на праві власності відповідно до державного акту на право власності на землю серії ХР 045148, виданого на підставі Розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02.12.2002 за №462, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №22.

Крім майна вказаного в ухваленому рішенні суду в справі №635/4421/15-ц, померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату на земельну частку(пай) серії ХР №0223541, виданим Харківською районною державною адміністрацією 23.01.1998, належала частка(пай) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа: Мереф`янська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 18 квітня 2018 року виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області.

Його спадкоємцем є позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 , його донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 11 травня 1986 року Бабаївською селищною радою Харківського району. Спадщину після смерті батька прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 22.12.2018 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області.

Як слідує з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2015 року по справі №635/4421/15-ц, право власності на частину земельної частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га) за ОСОБА_5 судом не визнавалось, хоча ця ділянка також входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , оскільки право власності на це майно не було зареєстроване за ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України.

Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Враховуючи, ту обставину, що рішенням суду визнано право померлого батька ОСОБА_5 на спадщину та визнано право власності за померлим батьком ОСОБА_5 на частину спадкового майна, крім спірної земельної ділянки, який прийняв спадщину, а позивачка ОСОБА_3 за зустрічним позовом є рідною донькою ОСОБА_5 , інші спадкоємці першої черги за законом після його смерті відсутні, тому зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину частки паю в умовних кадастрових одиницях підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 12,81,141,247,263-265,315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа: Мереф`янська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами літ. «А-1» загальною площею 58,00 кв.м, житловою площею 28,20 кв.м, розташованих в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,26 га з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташованої на території Яковлівської сільської ради по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 3,72 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га).

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа: Мереф`янська міська рада про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на частину частки (паю) в умовних кадастрових одиницях, а саме 1,06 ум. кад. га (сіножаті 0,81 ум. кад. га/пасовища 0,25 ум. кад. га) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Мерефянську міську раду (), адреса місцезнаходження: вул. Дніпровська, 213, м Мерефа, Харківський р-н, Харківська обл.

Суддя І.О. КАРАСАВА