Справа № 486/1642/25
Провадження № 2/486/1205/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гайдук А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону № 1058, що призначена за заявою відповідача від 19.09.2023. До заяви було надано, зокрема, виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №508591, виданою 01.09.2023 терміном по 01.10.2024. Відповідачу було призначено пенсію по інвалідності з 01.09.2023 по 30.09.2024, що підтверджується рішенням про призначення пенсії №23 від 26.09.2023 та яка складала 2093,00 грн. Після закінчення встановленого терміну, продовження виплати пенсії проводилося на підставі пункту 14-6.1. Розділу XV Закону № 1058, з 01.10.2024 на період дії воєнного стану, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 20.09.2024 №23. На підставі Виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №521855, виданої 10.10.2024 терміном по 01.11.2026, з 01.10.2024 здійснено перерахунок пенсії відповідача, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 04.11.2024 №23, і відповідно розмір пенсії відповідача складав 2458,11 грн. З 01.03.2025 розмір пенсії відповідача склав 2558,11 грн, що підтверджується рішення про перерахунок пенсії від 26.02.2025 №23. Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 31.03.2025 № ЦО-8915 відповідача не визнано особою з інвалідністю з 01.09.2023, що також підтверджується листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 23.06.2025 №0400-011101-9/120148 щодо направлення за належністю акту та витягів з рішення експертної команди. Оскільки, експертною командою ЦОФСО відповідача не визнано особою з інвалідністю, тому підстава виплати відповідачу пенсії по інвалідності з моменту скасування статусу особи з інвалідністю відсутня. На підставі вищезазначеного, рішенням Головного управління від 25.06.2025 було перераховано пенсію відповідача, у зв`язку з чим утворилася переплата надміру виплаченої пенсії по інвалідності за період з 01.09.2023 по 30.06.2025 у сумі 51607,99 грн. Листом від 27.06.2025 №1400-0403-8/54867 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 51607,99 грн. Відповідач в добровільному порядку кошти на рахунок Головного управління не повернув, відтак розмір надміру виплаченої пенсії за період з вересня 2023 по червень 2025 складає 51607,99 грн., який позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити.

У відзиві відповідач посилається на те, що він перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи, призначену відповідно до Закону N?1058 «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» на підставі особистої заяви від 19.09.2023, виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ N?508591, виданого 01.09.2023 терміном до 01.10.2024. На підставі виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ N?521855, виданого 10.10.2024 терміном до 01.11.2026 йому було встановлено II групу інвалідності та відповідно з 01.10.2024 він вже отримував пенсію як інвалід ІІ групи. 06.07.2025 рекомендованим листом ним отримано витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Дніпропетровського Центру оцінювання повсякденного функціонування особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної комісії N? ЦО-8915 від 31.03.2025, яким йому було скасовано III групу інвалідності, призначену 01.09.2023 терміном до 01.10.2024. Зазначає, що про проведення перевірки йому нічого відомо не було; на повторний переогляд його до ЦОПФО ніхто не викликав; після встановлення 01.09.2023 йому ІІ групи інвалідності він неодноразово проходив стаціонарне лікування та переніс операцію на серці 31.10.2024. 10.10.2024 йому вже було встановлено II групу інвалідності терміном до 01.10.2026; на момент прийняття цього рішення (31.03.2025) строк встановлення йому ІII групи інвалідності вже закінчився (01.10.2024); Дніпропетровський Центр оцінювання повсякденного функціонування особи взагалі не проводив перевірку правильності рішення встановлення йому 10.10.2024 ІІ групи інвалідності. Як зазначив відповідач, так як рішенням Дніпровського ЦОПФО №ЦО-8915 від 31.03.2025 йому скасовано рішення від 01.09.2023 про встановлення ІІІ групи інвалідності, строк дії якого закінчився ще 01.10.2024, необхідності оскаржувати зазначене рішення ЦОПФО №ЦО-8915 від 31.03.2025 він не вбачає. Вважає, що мав законне право на отримання пенсії по інвалідності з 01.09.2023 (як інвалід III групи) та з 01.10.2024 (як інвалід ІІ групи) і жодних зловживань або недобросовісності зі свого боку при зверненні до органів Пенсійного фонду України допущено не було.

30.09.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що з 01.09.2023 по 01.10.2024 пенсія відповідачем була отримана безпідставно, оскільки рішенням від 31.03.2025 № ЦО-8915 відповідача не визнано особою з інвалідністю з дати встановлення такого статусу. Крім того, згідно пункту 57 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціювання особи зазначено що, рішення експертних команд або медикосоціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/ або в судовому порядку. Рішення Центру оцінювання функціонального стану особи № ЦО-8915 від 31.03.2025 відповідачем не оскаржувалося. Відтак, позивач вважає, що вимоги позовної заяви такими, що підлягають задоволенню з огляду на їх обґрунтованість. Одночасно, дії відповідача є такими, що в повному обсязі суперечать нормам чинного законодавства.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просив задовольнити.

В судовому засіданні 20.11.2025 представник відповідача підтримав відзив на позов та просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та їх заперечень, на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії №3159 від 19.09.2023 відповідачу на підставі виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ №508591, було призначено пенсію по інвалідності (ІІІ група) з 01.09.2023, яка встановлена до 01.10.2024.

Після закінчення встановленого терміну, продовження виплати пенсії проводилося на підставі пункту 14-6.1. Розділу XV Закону № 1058, з 01.10.2024 на період дії воєнного стану, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 20.09.2024 №23.

На підставі Виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №521855, виданою 10.10.2024 терміном по 01.11.2026, з 01.10.2024 здійснено перерахунок пенсії відповідача, що підтверджується рішенням про перерахунок пенсії від 04.11.2024 №23, і відповідно розмір пенсії відповідача складав 2458,11 грн. З 01.03.2025 року розмір пенсії відповідача склав 2558,11 грн, що підтверджується рішення про перерахунок пенсії від 26.02.2025 № 23.

Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 31.03.2025 №ЦО-8915 з 01.09.2023 відповідача не визнано особою з інвалідністю.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12ААГ №521855, при повторному огляді відповідача з 10.10-22.10.2024, останньому встановлено ІІ групу інвалідності до 01.11.2026 з зарахуванням терміну з 01.10.2024.

Як вбачається з виписок щодо призначення пенсії, ОСОБА_1 , починаючи з вересня 2023 та по вересень 2024 включно, йому здійснювалося нарахування пенсії, призначеної по інвалідності (ІІІ група) та з 10.10.2024 здійснювалося нарахування пенсії по інвалідності (ІІ група).

Відповідно до довідки про переплату по п/с № 23, складеної начальником відділу з питань відрахувань управління з питань виплат Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області, розмір надміру виплаченої відповідачу пенсії по інвалідності за період з 01.09.2023 по 08.08.2025 становить 51607,99 грн.

Листом від 27.06.2025 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 51607,99 грн.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно достатті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були надані страхувальником.

Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першоїстатті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017).

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

В позовній заяви позивачем зазначено, що оскільки, експертною командою ЦОФСО відповідача не визнано особою з інвалідністю, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 31.03.2025 №ЦО-8915, а також листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 23.06.2025 № 0400-011101-9/120148 щодо направлення за належністю акту та витягів з рішення експертної команди, тому підстава виплати відповідачу пенсії по інвалідності з моменту скасування статусу особи з інвалідністю відсутня.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення йому пенсії за ІІІ групою інвалідності, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності.

Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача ОСОБА_1 його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії по інвалідності ІІІ групи за період з 01.09.2023 по 01.10.2024, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Крім того, слід зазначити, що строк дії встановленої відповідачу ІІІ групи інвалідності закінчився 01.10.2024 та відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12ААГ №521855, відповідачу з 01.10.2024 встановлено ІІ групу інвалідності терміном до 01.11.2026, яка є чинною, у зв`язку з чим з 10.10.2024 останньому здійснювалося нарахування пенсії по інвалідності ІІ групи.

В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17).

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а.

Враховуючи викладені обставини суд вважає, що відповідач не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, а тому на ОСОБА_1 може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.

Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню.

Отже, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Волощук