Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1411/25
Номер провадження2/173/984/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

повне

24 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Салтикової С.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок шляхом виселення з житлового приміщення та вселенням у будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що їй на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного та нотаріально посвідченого 21 листопада 2024 року, належить житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 0,2500 гектара, кадастровий № :07:001:0002, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності на зазначену вище будівлю було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав за № 404816019 від 21.11.2024.

В зазначеному вище будинку ніхто не зареєстрований, що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб за № 01/01 від 03.01.2025.

Однак, на цей час, без будь-яких законних підстав, передбачених чинним законодавством України, в будинку проживає раніше їй невідома особа - ОСОБА_3 . На вимоги залишити будинок негайно, відповідач відмовилась, мотивуючи це тим, що їй нема де жити, а належний їй будинок - це їх спадщина після смерті діда та баби.

З приводу незаконних та протиправних дій відповідача, вона 12.12.2024 звернулась до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила поліцію посприяти виселенню відповідачів з належного їй будинку.

У січні місяці 2025 року, вона отримала повідомлення з поліції, у якому повідомлялось, що за фактом її звернення, з ОСОБА_3 було проведено належну профілактичну роботу по недопущенню вчинення адміністративних та кримінальних проступків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що ситуація, яка склалась відноситься до цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим, їй рекомендувалось звертатись до суду для вирішення цього питання.

Таким чином, вона вважає дії відповідача ОСОБА_3 незаконними та протиправними та такими, що грубо порушують її права та законні інтереси, у зв`язку з чим, вона звернулася з позовом у новій редакції до суду.

Провадження у справі відкрито 10.07.2025.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Оскільки належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи відповідач повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала та сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку, посвідченого 21.11.2024 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Жигановою Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2205 та витягу з Державного реєстру речових прав про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 0,2500 гектара, кадастровий № :07:001:0002, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому будинку осіб за № 01/01 від 03.01.2025 в зазначеному вище будинку зареєстрованих осіб не має.

Листом з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.12.2024 за № 44.4-13037 ОСОБА_1 повідомлено, що за фактом її звернення до відділення поліції № 4, з ОСОБА_3 було проведено належну профілактичну роботу по недопущенню вчинення адміністративних та кримінальних проступків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що ситуація, яка склалась відноситься до цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим, їй рекомендувалось звертатись до суду для вирішення цього питання.

Згідно копії довідки № 80 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Вільногіьскої міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно до п. 17 Пленуму Верховного Суду України постанова № 2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач проживає в зазначеному вище житловому будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, не зареєстрована за вказаною адресою, вчиняла перешкоди у вселенні позивача до будинку та вчиняла сварки з власником житлового будинку, позивачем у справі, що підтверджується відповідними доказами у матеріалах справи.

Крім того з даного приводу з відповідачем було проведено профілактичну бесіду співробітниками поліції. Однак відповідач так і не усуває перешкоди в здійсненні позивачем свого права власності на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що дії відповідача є систематичними та вони порушують правила співжиття, роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку. Заходи запобігання і громадського впливу, тобто проведені профілактичні бесіди співробітниками поліції з відповідачем виявились безрезультатними, суд доходить висновку, що відповідача слід виселити з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщенням та вселити позивача у зазначений будинок.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Дмитрівка, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод в здійсненні права власності на житловий будинок шляхом виселення з житлового приміщення та вселенням у будинок - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення складений 28 листопада 2025 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв