ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2788/25
номер провадження 2-з/695/32/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участі секретаря с/з Оніщенко Н.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Лучинович Інни Віталіївни про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богданівське» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками,-

ВСТАНОВИВ:

До суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 , адвоката Лучинович І.В. про вжиття заходів забезпечення позову у якій заявник просить:

- забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до СТОВ «Богданівське» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками у справі № 695/2788/25 шляхом заборони СТОВ «Богданівське», до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи на земельних ділянках кадастровий номер :06:001:0027 площею 3,89 га, що належить ОСОБА_1 ; кадастровий номер :06:001:0026 площею 3,89 га, що належить ОСОБА_2 ; кадастровий номер :06:001:0028 площею 3,8901 га, що належить ОСОБА_3 ..

Вимоги заяви мотивовані тим, що власники земельних ділянок: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до СТОВ «Богданівське» про усунення перешкод у користуванні їхніми земельними ділянками (кадастрові номери :06:001:0027, :06:001:0026, :06:001:0028). Підставою для звернення стало те, що після завершення строку дії договорів оренди 31.12.2024, відповідач не виконав свого обов`язку повернути земельні ділянки власникам, а натомість продовжує їх самовільне та безоплатне використання протягом 2025 року, що підтверджується, зокрема, фактом внесення хімічних засобів та пересівом ріпаку на кукурудзу. Позивачі вимагають усунути перешкоди, визнати право оренди припиненим, зобов`язати відповідача повернути ділянки, відновити межові знаки та звільнити польові шляхи.

Самовільне використання ділянок відповідачем, яке включає внесення хімічних засобів та посів сільськогосподарських культур, що можуть виснажувати ґрунт, створює ризик незворотних або значно ускладнених наслідків. У разі задоволення позову, фактичне виконання рішення буде ускладнене або відтерміноване через необхідність чекати завершення вегетаційного періоду, ліквідації забруднень чи звернення позивачів до суду з новим позовом про відшкодування збитків. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, зокрема заборони відповідачу здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи, призведе до порушення принципу справедливого та ефективного захисту прав власності, превалювання яких над правами потенційного користувача є очевидним. Більше того, двоє позивачів є пенсіонерами, які мають намір використовувати ділянки для власних потреб, тому затримка та продовження безоплатного самовільного користування відповідачем ставить власників у не порівняно гірше матеріальне становище.

Через систему «Електронний суд» надійшло до суду заперечення відповідача на клопотання (заяву) про забезпечення позову, які мотивовані тим, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про самовільне користування, виснаження ґрунту, його забруднення хімічними засобами, чи настання інших незворотних наслідків. Заявником не враховано, що чинне законодавство, зокрема ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент укладення договорів у 2017 році), а також пункт 7 укладених договорів, передбачають переважне право орендаря на поновлення (пролонгацію) оренди. СТОВ «Богданівське» вжило заходів щодо реалізації цього права, про що свідчить факт подання зустрічних позовів (справи №№ 695/2787/25, 695/2786/25, 695/2785/25). Твердження про забруднення та виснаження ґрунту не мають обґрунтування, оскільки внесення добрив та обробіток землі здійснюються з метою поліпшення її якості, підвищення родючості та врожайності, а не її погіршення, і є невід`ємною частиною сільськогосподарської діяльності. Жодних експертних чи інших документів, що підтверджували б забруднення, позивачами не надано. Запропонований позивачами захід забезпечення позову є неправомірним, оскільки фактично є тотожним задоволенню основної позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні землею. Заборона здійснювати сільськогосподарські роботи є прямим втручанням у господарську діяльність відповідача, що може призвести до безповоротних та негативних наслідків для СТОВ «Богданівське» та інших осіб, що суперечить висновкам Верховного Суду.

Відтак запропонований захід не відповідає принципу співмірності, оскільки шкода від такого втручання значно перевищує гіпотетичні негативні наслідки для позивачів. Крім того, задоволення заяви призведе до порушення принципу рівності сторін та змагальності процесу, ставлячи відповідача у суттєво невигідне становище ще до розгляду справи по суті, що суперечить практиці ЄСПЛ.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам статті 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України визначає види забезпечення позову. Одними із видів забезпечення позову, який визначений в пункті 1, 2 частині 1 статті 150 ЦПК України, є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також ст. 150 ЦПК України визначає випадки коли не допускається забезпечення позову, зокрема, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України).

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у заявника, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення позивачем/відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення позивача/відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу/відповідачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору.

При розгляді даної заяви про забезпечення позову судом встановлено, що у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа № 695/2788/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до СТОВ «Богданівське» про усунення перешкод у користуванні належними їм земельними ділянками. Позовні вимоги мотивовані тим, що після закінчення 31.12.2024 строку дії договорів оренди земельних ділянок (кадастрові номери :06:001:0027, :06:001:0026, :06:001:0028) відповідач не повернув майно власникам і продовжує чинити перешкоди в користуванні, а тому позивачі вимагають визнати право оренди припиненим, зобов`язати СТОВ «Богданівське» повернути ділянки, відновити межові знаки та звільнити польові шляхи.

Водночас, СТОВ «Богданівське» ініціювало інші судові справи, звернувшись із трьома окремими позовними заявами (справи №№ 695/2787/25, 695/2786/25, 695/2785/25) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно, про визнання укладеними додаткових угод щодо продовження строків дії зазначених договорів оренди.

Відтак судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :06:001:0027, :06:001:0026, :06:001:0028.

Вказані земельні ділянки знаходяться у фактичному володінні СТОВ «Богданівське», при цьому зазначене право оренди земельних ділянок зареєстроване за СТОВ «Богданівське» з 2017 року, що стверджується доданими до матеріалів справи інформаційними довідками з Державного земельного кадастру.

Вказана заява про забезпечення позову не містить достатньо обґрунтованих та підтверджених доказами фактичних обставин, які б свідчили про необхідність вчинення таких заходів про які просить заявник. Доводи про забруднення земельної ділянки хімічними засобами або виснаження ґрунту посівними культурами залишаються лише припущеннями та не підкріплені жодними належними доказами (висновками експертів, лабораторними дослідженнями тощо). Таким чином, відсутня спроможна вірогідність обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення, а отже, не доведено необхідність термінового втручання шляхом забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір щодо права користування земельними ділянками, про що свідчить наявність у провадженні не лише позову позивачів про усунення перешкод, а й зустрічних позовів відповідача (СТОВ «Богданівське») про визнання укладеними додаткових угод щодо продовження оренди. Спір про законність чи незаконність користування землею відповідачем є предметом доказування в основному провадженні та пов`язаних справах. До остаточного вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, жодна зі сторін не може бути визнана такою, що має абсолютне право на користування. Задоволення клопотання Позивачів про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи фактично призведе до одностороннього досудового вирішення спору, надаючи Позивачам право користування землею без доведеності їхньої правоти. Це є порушенням принципу рівності сторін у процесі.

Обраний захід забезпечення позову - заборона вчиняти певні дії (а саме: будь-які сільськогосподарські роботи) є тотожним за змістом задоволенню заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Згідно наведеної вище ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Крім того, СТОВ «Богданівське» є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до закону, яка здійснює господарську діяльність. Вжиття заходів забезпечення позову не повинно перешкоджати такій діяльності. Застосування повної заборони на обробіток землі, яка, за даними Державного земельного кадастру, досі перебуває у його фактичному користуванні з 2017 року, є прямим втручанням у господарську діяльність відповідача.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має враховувати інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, та дотримуватися принципу співмірності. Співмірність вимагає врахування співвідношення між правами, про захист яких просить заявник, і майновими наслідками для відповідача. Заборона обробітку землі може призвести до незворотних та негативних економічних наслідків для СТОВ «Богданівське» (збитки від втрати потенційного врожаю, порушення зобов`язань перед контрагентами, несплата податків тощо). Враховуючи, що позивачами не доведено реальної загрози погіршення ділянки, а запропонований захід є тотожним задоволенню позову, суд доходить висновку про неспівмірність заявленого заходу.

Крім того суд не вбачає достатніх підстав вважати, що виконання можливого рішення про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде утрудненим або неможливим та не порушить його законні права.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що заява не обґрунтована належними та достатніми доказами, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лучинович Інни Віталіївни про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Богданівське» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Середа Л.В.