Провадження № 22-ц/802/1210/25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що 01 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети-заяви № 300019087 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», за умовами якого позичальнику ОСОБА_1 був відкритий поточний рахунок та надано кредит у розмірі 70 400 грн, а позичальник зобов?язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пунктів 3.1.1 та 3.1.2 розділу 3 кредитного договору позичальник просить банк відкрити рахунок, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за угодою, та надати йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта.

Позивач також зазначав, що кредитор АТ «Банк Форвард» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок позичальника.

25 липня 2024 року АТ «Банк Форвард» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали між собою договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ «Банк Форвард», у тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 300019087 від 01 лютого 2022 року.

Позивач також зазначав, що позичальник належним чином не виконував свої зобов?язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача за кредитним договором складає 70 779,68 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 41 054,47 грн, заборгованість за відсотками 5,77 грн, заборгованість за комісією 29 719,44 грн.

Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 70 779,68 грн та судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2025 року у цій справі позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 794,77 грн, з яких 6 789,47 грн заборгованість за тілом кредиту, 5,77 грн заборгованість за відсотками.

Стягнуто з відповідача в користь позивача 232,55 грн судового збору та 4 000 грн за надання професійної правничої допомоги.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у позові ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а також стягнути з позивача у його користь судовий збір у розмірі 4 542,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув цю справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено частинами 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 26 листопада 2025 року дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 01 лютого 2022 року між Акціонерним товариством (далі АТ) «Банк Форвард» та ОСОБА_1 був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб шляхом підписання анкети-заяви № 300019087 про акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард», за умовами якого позичальнику було відкрито поточний рахунок та надано кредит у розмірі 70 400 грн, а позичальник зобов?язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який підписаний позичальником, сума кредиту складає 70 400 грн, строк кредитування 24 місяці, мета отримання кредиту на споживчі потреби, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом протягом 10 робочих днів з дати укладення договору, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості без ПДВ 2,99 % нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі.

25 липня 2024 між АТ «Банк Форвард» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1, за умовами якого АТ «Банк Форвард» відступило ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 300019087 від 01 лютого 2022 року.

Згідно з витягом з Реєстру договорів права вимоги від 25 липня 2024 року до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426202/1 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 70 779,68 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 41 054,47 грн, заборгованість за відсотками складає 5,77 грн, заборгованість за комісією складає 29 719,44 грн.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина 1 статті 1077 ЦК України).

За положеннями статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25 липня 2024 року.

Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України).

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість відповідача за кредитним договором (за тілом кредиту) складає 41 054,47 грн.

Крім того, згідно з розрахунком заборгованості за договором первинним кредитором АТ «Банк Форвард» нарахована заборгованість за відсотками за користування кредитом протягом строку дії договору у розмірі 5,77 грн, що повністю узгоджується із розміром відсотків, що обумовлений між АТ «Банк Форвард» та відповідачем і відображений у 3.1.3 Договору.

З врахуванням того, що після пред?явлення позову в суд відповідач здійснив часткове погашення кредитної заборгованості у розмірі 34 265 грн, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6 789,47 грн та заборгованість за процентами у розмірі 5, 77 грн.

Колегія суддів також погоджується з висновками місцевого суду про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача в користь позивача комісії.

За положеннями пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на 27.05.2021) № 1734-VIII від 15.11.2016 (далі Закон № 1734) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

У частині 2 статті 8 Закону № 1734 визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Водночас у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

При цьому Закон № 1734 розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Зокрема, згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 1734 після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону № 1734 у разі, якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку, відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 1734, така інформація надається безоплатно.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 та у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21.

Згідно із частиною 5 статті 12 Закону № 1734 умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Натомість в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджували б той факт, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені ним, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, та які взагалі обґрунтовують розмір нарахованої комісії, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 серпня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді