Житомирський апеляційний суд
Справа №293/408/25 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М.
Категорія 91 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №293/408/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про оголошення фізичної особи померлою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Молот Єлизавету Олександрівну,

на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Збаражського О.М. у смт Черняхові,

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 через адвоката Молот Є.О. звернулася до суду з заявою про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 8 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону молодшого сержанта померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок загибелі при виконанні військового обов`язку та участі у бойових діях під час захисту Батьківщини в районні населеного пункту Бахмут Бахмутського району Донецької області.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15 лютого 2023 року проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . У період із 01 березня по 24 квітня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи в н.п.Бахмут Бахмутського району Донецької області. ОСОБА_1 28 квітня 2023 року подала заяву до відділу поліції та повідомила, що її син ОСОБА_2 безвісти зник у районі н.п.Бахмут Бахмутського району Донецької області в званні молодшого сержанта, на посаді командира 1-го відділення 3-го взводу 8-ї роти 9-го батальйону в/ч НОМЕР_1 . Мати ОСОБА_2 ОСОБА_1 12 травня 2023 року отримала сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що 20 квітня 2023 року при виконанні бойового завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній території України в районі н.п. Бахмут Донецької області під час ворожого штурму позицій був втрачений зв`язок із молодшим сержантом ОСОБА_2 , який не повернувся до підрозділу в зв`язку з ймовірним отриманням бойових ушкоджень та вважається безвісно відсутнім під час захисту Вітчизни. Наказом від 03 травня 2023 року військовослужбовцю ОСОБА_2 надано статус безвісти зниклого. Родиною військовослужбовця вчинялися всі необхідні дії щодо розшуку військовослужбовця ОСОБА_2 : подавалася заява до поліції про факт зникнення ОСОБА_2 (інформації про перебування військовослужбовця немає); подавалися заяви через гарячу лінію до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими (у списку полонених не перебуває). Якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Визнання ОСОБА_2 померлим необхідне для звернення до органів Пенсійного фонду України з метою призначення відповідного виду пенсії.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 через адвоката Молот Є.О. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що інформація, яка міститься в матеріалах справи, визначає факт того, що з 20 квітня 2023 року ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти під час ворожого обстрілу позицій, де перебував ОСОБА_2 . Після обстрілу позиції, де перебував військовослужбовець, були захоплені та втрачений з ОСОБА_2 зв`язок. Із 2023 року по даний час інформація щодо перебування ОСОБА_2 у полоні відсутня. Нової інформації щодо розслідування в органах поліції також немає. Всі, хто був на позиції разом із ОСОБА_2 , вважаються безвісти зниклими, а тому надати показання щодо того, що тоді відбулося на позиції неможливо. Військова частина НОМЕР_1 не проводила службове розслідування, посилаючись на норми Інструкції від 27 жовтня 2021 року №322, затвердженої наказом Міністерства оборони України, яка визначає підстави проведення спеціального службового розслідування. Самостійно мати та адвокат не можуть отримати додаткові відомості щодо зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 . Після оголошення судом першої інстанції рішення у справі, мати військовослужбовця заявниця ОСОБА_1 отримала фотографії загиблого військовослужбовця, який має велику схожість із її сином. До поліції 07 липня 2025 року подана заява про призначення та проведення портретної експертизи по фотографіям, які були долучені до заяви. Призначення експертизи у справі необхідне для з`ясування обставин, що мають суттєве значення для справи та для отримання такої інформації необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. З урахуванням нових відомостей, які виникають по справі, суд першої інстанції не міг повно з`ясувати обставини у справі, які є суттєвими та важливими.

Від заінтересованих осіб відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Молот Є.О. апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити, - рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити до Черняхівського районного суду Житомирської області для продовження її розгляду судом першої інстанції.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. (а.с.154,156-158,162). Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з наступних підстав.

Частиною першою ст.46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 11 грудня 2024 року в справі №755/11021/22 роз`яснено, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої ст.46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», у районі н.п.Бахмут Донецької області активні бойові дії розпочаті з 24 лютого 2022 року та припиненні 12 грудня 2023 року.

Згідно з частиною третьою ст.46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року в справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року в справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року в справі №337/3725/22, від 29 березня 2023 року в справі №753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року в справі №607/1612/23.

Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2024 року в справі №148/1207/22).

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).

Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12 травня 2023 року №88, молодший сержант ОСОБА_2 20 квітня 2023 року виконував бойове завдання в районі н.п.Бахмут Донецької області (а.с.13). Під час ворожого штурму позиції з ОСОБА_2 був втрачений зв`язок. У зв`язку з ймовірним отриманням бойових ушкоджень ОСОБА_2 вважається безвісно відсутнім під час захисту Вітчизни.

Із довідки виконкому Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 09 квітня 2025 року №165 убачається, що ОСОБА_2 зареєстрований із 01 листопада 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 травня 2023 року №1162 ОСОБА_2 вважається безвісно зниклим із 20 квітня 2023 року (а.с.18).

Із листа військової частини НОМЕР_1 від 28 березня 2025 року №1634/5886 слідує, що Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608, не передбачає проведення службового розслідування з метою встановлення причин та умов зникнення безвісти військовослужбовця за особливих обставин під час ведення бойових дій в умовах виконання бойового завдання. Разом із тим, відповідно до окремого доручення головнокомандувача Збройних Сил України, надісланого за вих.№25488/с від 20 квітня 2023 року, призначення службових розслідувань в обов`язковому порядку здійснюється лише у разі потреби з`ясування обставин, які мають значення для прийняття рішення командиром та визначення причинно-наслідкового зв`язку загибелі, поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця (перебування в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, самокаліцтва тощо); видавати за фактами загибелі, поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця (за відсутності потреби з`ясування обставин) наказів командирів військових частин про загибель, поранення (контузію, травму, каліцтво) військовослужбовця на підставі рапорту командира підрозділу, журналу бойових дій, бойового донесення, картки передового району, первинної медичної картки (Форма 100, додаток 2 до Настанови з медичного забезпечення Збройних Сил України на особливий період) тощо (а.с.15-16). На момент надання відповіді на адвокатський запит від 24 березня 2025 року проведення пошукових дій військовою частиною НОМЕР_1 щодо військовослужбовця ОСОБА_2 було неможливе, оскільки територія, де була останній раз можливість вийти на зв`язок з молодшим сержантом ОСОБА_2 , перебуває під окупацією. Пошук молодшого сержанта ОСОБА_2 серед полонених та загиблих військовослужбовців, що потребують репатріації, відноситься до компетенції Координаційного штабу з питань зниклих безвісти та військовополонених. Наразі, фактичне місце перебування ОСОБА_2 невідоме, крайнє відоме місце перебування є поблизу н.п.Бахмут Бахмутського району Донецької області. Факти, що підтверджують загибель чи перебування в полоні зазначеного військовослужбовця у військовій частині НОМЕР_1 - відсутні.

ОСОБА_1 28 квітня 2023 року подала заяву до відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та повідомила про те, що її син ОСОБА_2 безвісти зник в районі н.п.Бахмут Бахмутського району Донецької області (а.с.14). Зазначені відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2023 року за №0000251.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із зібраних у матеріалах справи доказів прослідковується, що наразі фактичне місце перебування ОСОБА_2 невідоме, крайнє відоме місце перебування є поблизу населеного пункту Бахмут Бахмутського району Донецької області, коли ОСОБА_2 не вийшов на зв`язок. Зазначені вище документи не містять викладення достатніх обставин, які б вказували на вірогідну смерть ОСОБА_2 , а лише вказують на втрату з останнім зв`язку, що обумовлює можливість вважати ОСОБА_2 таким, що він зник безвісти.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в справі докази не містять достатніх підстав припущення смерті ОСОБА_2 в певний час і за певних обставин, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність наразі підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушені норми матеріального або процесуального права, а за своєю суттю зводяться до переоцінки доказів. Суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення.

Суд першої інстанції у відповідності до положень ст.89 ЦПК України оцінив надані докази у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви. Доводи апеляційної скарги не змінюють та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.375 ЦПК України залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування або зміни відсутні. За приписами норм ст.375 ЦПК України рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Окрім того, у апеляційній скарзі скаржник просить направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Наразі суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції не уповноважений направляти справу на новий розгляд до суду першої інстанції, що вбачається із положень ст.374 ЦПК України, та й підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Молот Єлизавету Олександрівну, залишити без задоволення.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: