Справа № 510/1567/24 Провадження 2/510/1123/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду міста Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання договору купівлі продажу від 30.09.2022 р. дійсним та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2022 р. він домовився із відповідачем про купівлю квартири, у зв`язку з чим був укладений договір купівлі - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від посвідчення укладеного договору купівлі продажу у нотаріальному поряду.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач по справі, у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія ідентифікаційного номера платника податків ОСОБА_1 ; копія паспорту ОСОБА_2 , № НОМЕР_1 від 17.05.2021р., виданий органом 5142 від 17.05.2021 р. з ідентифікаційним номером облікової картки платника податків № НОМЕР_2 ; копіянотаріально не посвідченого договору купівлі продажу квартири від 30.09.2022 р., згідно якого ОСОБА_1 купив, а ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_1 ; копія акту прийому-передання за договором купівлі-продажу від 30.09.2022 р.; копія розписки ОСОБА_2 від 30.09.2022 р.; копія витягу про держану реєстрацію прав від 22.08.2011 р. відповідно, якого ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 1809 від 23.06.2010р. набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; копія договору дарування від 23.06.2010 р. № 1809, копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; пропозиція-звернення від 29.12.2022 р.про вимогу нотаріального посвідчення договору.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що у вересні 2022 р. позивач домовився із відповідачем про купівлю квартири АДРЕСА_1 . 30.09.2022 року було укладено відповідний письмовий договір купівлі - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через деякий час оформлять договір у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу у власність нерухоме майно, технічий паспорт та правовстановлюючі документи на квартиру, а позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів, що підтверджується відповідним актом прийому-передання, який знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, позивач фактично вступив у володіння даним нерухомим майном, користується ним з 30.09.2022 р.

Через деякий час, позивач кілька разів пропонував відповідачу привести домовленість у відповідність до вимог закону та посвідчити договір купівлі продажу нотаріально, у зв`язку з чим домовлявся про зустріч, однак відповідач на зустрічі не приходив. Крім того, позивачем 29.12.2022 р. було спрямовано відповідачу пропозицію-звернення про узгодження дати та часу посвідчення угоди у нотаріуса. Зазначена пропозиція-звернення отримана відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис, однак ніяких дій спрямованих на посвідчення договору нотаріально, відповідач не вчинив.

З огляду на наведене позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу майно та документи на нього.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач, у свою чергу, передав відповідачу обумовлену суму, що підтверджується актом прийому-передання за договором купівлі-продажу від 30.09.2022 р., позивач прийняв майно, фактично вступив у володіння цим майно.

Відповідач жодного разу не висував вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечував проти визнання права власності за позивачкою, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З врахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 328, 657 ЦК України, ст.ст. 4,10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354. 355 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності- задовольнити.

Укладений з порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі продажу від 30.09.2022 року, згідно з яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін