Номер провадження: 22-ц/813/6301/25
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних

справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

29 листопада 2024 року засобами електронного зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулося до суду з вказаним вище позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №852078 від 27 червня 2023 року в розмірі 52362 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 27 червня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №852078, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі

9000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Позикодавець умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на потрібну йому суму, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав.

Укладаючи вказаний вище кредитний договір, сторони вчинили дії визначені

ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

01 лютого 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторинг №01022024-1, за умовами якого позивач набув права вимоги і за вказаним вище кредитним договором №852078 від 27 червня 2023 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем.

З метою досудового урегулювання спору, позивач надіслав на адресу відповідача письмову претензію про погашення заборгованості, яка залишена без задоволення.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 52362 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7000 грн, заборгованості за відсотками - 43362 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість у розмірі 52362 грн, судовий збір за подання позову 2422,40 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 травня 2025 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного вище заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Горбенко Д.С., просить скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

За доводами апеляційної скарги матеріали справи не містять доказів того, що відповідач дійсно підписував кредитний договір № 852078 від 27 червня 2023.

Скаржник не визнає будь-якого факту заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Номери телефонів, наявні у матеріалах справи не належить скаржнику та він ніколи ним не використовувалися.

Позивачем не зазначено у позовній заяві та матеріалами справи не підтверджено, яким саме чином відбулася ідентифікація та верифікація позичальника за допомогою технології Bank-ID або шляхом отримання копії ідентифікаційного документа, або шляхом фотофіксації особи з власним ідентифікаційним документом, або шляхом отримання інформації від суб`єкта первинного фінансового моніторингу про ідентифікацію.

Додані до позовної заяви докази не містять копій документів, що посвідчують особу відповідача (зокрема, скан-копї паспорта, РНОККП). Також, матеріали справи не містять доказів ідентифікації позичальника за допомогою технології Bank-IDчи за допомогою інших способів, передбачених кредитним договором № 852078 від 27 червня 2023 року.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, що зазначена у кредитному договорі банківська картка належить саме відповідачу.

Матеріали справи не містять належні та допустимі докази, які б підтверджували факт перерахування відповідачу кредитодавцем коштів за кредитним договором № 852078 від 27 червня 2023 року.

Стосовно наданого позивачем розрахунку заборгованості зазначає, що сам по собі цей документ не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості та її розміру, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, підтвердження отримання останнім кредитних коштів відповідно до укладеного договору позивачем не надано. Розрахунок є виключно внутрішнім документом первісного кредитора, підготовленим його працівниками, та відображає односторонню арифметичну калькуляцію і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

На вказану апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» подало відзив у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 року без змін. В обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що аргументи скаржника щодо недоведеності підписання позичальником кредитного договору є безпідставними, оскільки спростовуються доказами, долученими до позову, зокрема копією кредитного договору та графіком платежів, які підписані відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Довідка про ідентифікацію містить усі персональні дані відповідача, зокрема його РНОПП, дату народження, що дає можливість його ідентифікувати. Позивачем надано докази щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, який зазначено ним особисто в кредитному договорі.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 частини 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними є справи у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Положеннями п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року, розгляд цієї справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, з огляду на те, що позовні вимоги мають виключно майновий характер, та справа є малозначною в силу вимог закону, оскільки ціна позову (52362 грн) не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90840 грн).

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ч.1 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 27 червня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та

ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №852078 (далі - Договір) в електронній формі на таких умовах.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ ІТС товариства (пункт 1.1).

На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки (пункт 1.2).

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9000 гривень. Тип кредиту - кредит (пункт 1.3).

Строк кредиту 348 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 29 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (пункт 1.4).

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному розмірі та порядку. Стандартна процента ставка становить 2,2% в день та застосовується: у межах строку, вказаного в п.1.4 цього договору (пункти 1.5, 1.5.1).

Орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 49719,46% річних (пункти 1.7, 1.7.1).

Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 77904 грн (пункти 1.8, 1.8.1).

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (пункт 2.1).

Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору (пункт 2.4).

Для здійснення взаємодії з споживачем, вчинення інших дій, товариство має використовувати дані споживача, зазначені в договорі та/або окремо повідомлені споживачем товариству у будь-який спосіб, та/або законно отримані товариством з інших джерел, зокрема дані про місце проживання споживача, додаткові контактні дані споживача (номери телефонів), електронну адресу та інші дані споживача (пункт 8.1.)

Споживач підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах споживача в розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» договору (або надані споживачем товариству окремо) належать саме споживачу та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. Споживач погоджується та розуміє, що ці дані можуть бути використані товариством для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим договором. Така взаємодія здійснюється товариством з урахуванням вимог законодавства (пункт 8.2).

З метою уникнення доступу третіх осіб до інформації, що може надходити на додаткові контакті дані та/або електронну адресу споживача від товариства у процесі укладення, виконання та припинення цього договору, споживач бере на себе зобов`язання обмежити доступ третіх осіб до контактних даних споживача (пункт 8.3).

У випадку, якщо споживач ввів товариство в оману щодо належності саме йому додаткових контактних даних та/або електронної адреси або проявив необачність, в результаті якої доступ таких контактних даних отримали треті особи, товариство не несе відповідальність, що інформація, яка передається товариством споживачу з використанням таких контактних даних стане доступна третім особа, в тому числі інформація про укладення цього договору, його умови, стан виконання, наявність простроченої заборгованості, її розмір (пункт 8.4).

Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів.Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору (пункт 9.6).

Розділ 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» окрім прізвища ім`я та по батькові відповідача, також містить інформації про його РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, номери засобів зв`язку, електронні адреси. Також зазначено, що кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора - «В304» (а.с. 24-34).

У вказаний вище спосіб позичальник також підписав графік платежів, який є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту (а.с. 35-38).

Довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Селфі Кредит» підтверджується, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір №852078 від 27 червня 2023 року о 21:33:17 ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатор): одноразовий ідентифікатор - В304, час відправки ідентифікатору позичальнику - 27 червня 2023 року о 21:25:38, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор - 70.

Згідно листа, долученого до позову, ТОВ «Пейтек» вих. №6 від 30 жовтня 2024 року на підставі договору про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03 травня 2022 року, укладеного між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі Кредит», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит»: 27 червня 2023 року о 21:35:11 на суму 9000 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 46).

01 лютого 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024-1, за умовами якого фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 47-51).

Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим Договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами.

З копій акту приймання-передачі реєстру боржників від 01 лютого 2024 року до договору факторингу № 01022024-1 01 лютого 2024 року та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01 лютого 2024 року убачається, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 582078 від 27 червня 2023 у сумі 52362 грн, з яких: залишок по тілу кредиту становить 9000 грн; залишок по відсотках становить 43362 грн.

Ухвалюючи у справі рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено підстави позову, належними доказами, які містяться у справі, що відповідачем не спростовано, тому є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19)).

Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів факт підписання сторонами кредитного договору в електронній формі, а також видачу (перерахування) йому грошових коштів.

З такими аргументами скаржника колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, кредитний договір №852078 від 27 червня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі, підписано електронним підписом відповідача, шляхом використання одноразового ідентифікатора (B304), що відповідає наведеним вище вимогам закону, унаслідок чого у сторін виникли права та обов`язки.

Також колегія суддів зауважує, що кредитний договір містить особисті дані відповідача, зокрема його РНОКПП, паспортні дані, адресу місця проживання, що відповідає тій інформації, яка зазначена позичальником у відзиві на позов (а.с. 64), заяві про перегляд заочного рішення суду (а.с. 83) та апеляційній скарзі, а також відомостям, які отримані судом першої інстанції з адресно-довідкового бюро (а.с. 57).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що 27 червня 2023 року у встановленому кредитним договором порядку, а також у відповідності до Закону «Про електронну комерцію», ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», за умовами якого позикодавець надав, шляхом перерахування відповідачу на вказаний ним картковий рахунок грошові кошти у розмірі 9000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, які відповідач зобов`язався повернути.

Цього ж дня, тобто 27 червня 2023 року, вказана сума позики була перерахована відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями, наданими позивачем.

Доказів того, що вказана картка не належить відповідачу, або на останню не було зараховано 9000 грн на виконання умов кредитного договору, скаржником не надано.

Крім того, скаржником не надано доказів того, що номер телефону ( НОМЕР_3 ), який використувався під час укладення кредитного договору йому не належить, та не є його фінансовим номером, що унеможливлювало б підтвердження проведення операції по підписанню договору.

Наведені вище обставини скаржником усупереч ст. 12,81 ЦПК України не спростовані, що є його процесуальним обов`язком, при цьому позивачем надані докази, які спростовують наведені вище доводи скаржника, оскільки слугують підтвердженням існування між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 кредитних правовідносин.

Отже за встановлених судом обставин справи, 27 червня 2023 року між позикодавцем та відповідачем укладено електронний кредитний договір, шляхом підписання його електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового пароля), умови якого ТОВ «Селфі Кредит» були виконані, у той час як відповідач у строк, передбачений умовами договору, заборгованість не повернув.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими висновки суду з якими не погоджується скаржник.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький