Справа №286/2832/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 21 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

26 листопада 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Коломієць О.С.,

суддів Талько О.Б., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Талько О.Б. у цивільній справі №286/2832/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 листопада 2025 року на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Коломієць О.С., суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М. надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року у цивільній справі №286/2832/23.

25 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Талько О.Б.

На обґрунтування заяви про відвід скаржник зазначив, що суддя Талько О.Б. не може брати участь у розгляді справи, оскільки існують обставини, які викликають сумнів у її неупередженості та/або об`єктивності. Зокрема, під головуванням судді Талько О.Б. розглядалася справа №286/2832/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, у якій суддя Талько О.Б. прийняла постанову від 04 березня 2025 року, якою апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомисрької області від 28 жовтня 2024 року без змін.

Разом з тим ухвалою Житомирського апеляційного суду у складі судді Талько О.Б. від 11 листопада 2025 року відмовлено у прийнятті до розгляду і повернуто заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Житомирського апеляційного суду від 04 березня 2025 року за нововиявленими обставинами.

Вказане, на думку скаржника, свідчить про заінтересованість судді Талько О.Б. у результаті розгляду даної справи, викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, а також про наявність підстав для відводу на підставі пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи в межах доводів заяви про відвід, колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частина 2 статті 40 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що, заявляючи відвід на підставі пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, учасник справи зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Однак, на підтвердження вказаних обставин скаржником не наведено жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність судді.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що не встановлено будь-які підстави стверджувати, що суддя Талько О.Б. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не встановлено.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді (суддів). Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заяви про відвід судді Талько О.Б. по своїй суті зводяться до незгоди ОСОБА_1 із прийнятими судовими рішеннями за результатами апеляційного перегляду цивільної справи №286/2832/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи - Овруцька міська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, а також заяви про перегляд постанови Житомирського апеляційного суду від 04 березня 2025 року за нововиявленими обставинами у цій самій справі.

Разом з тим, вказані доводи не можуть бути підставою для відводу, оскільки згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України питання про відвід судді Талько О.Б. підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Талько О.Б. - визнати необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді