Справа №345/5395/25
Провадження № 2/345/2462/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчака Л.Б.

секретаря Пилипів Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванів Олег Богданович до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

представник позивача адвокат Іванів О.Б. звернуся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку оформлено за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги мотивує тим, що зазначена частка належала його братові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого спадщину фактично прийняла їхня мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона постійно проживала з померлим, продовжила користуватися й утримувати квартиру, що підтверджується наявними доказами, однак за життя не оформила своє право; після смерті матері спадщину прийняв Позивач, який отримав свідоцтво на іншу 1/3 частку квартири, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спірну частку через відсутність документального підтвердження факту прийняття спадщини спадкодавцем, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду для захисту свого спадкового права та визнання за ним права власності на зазначену частку нерухомості.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.10.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.10.2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не з`явилися, однак представник позивача адвокат Іванів О.Б. подав заяву в якій просив розглядати справу у його та позивача відсутності та винести рішення на підставі наданих доказів, позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити їх у повному обсязі.

У судове засідання представник Калуської міської ради також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без їхньої участі та покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав.

18 березня 1999 року відділом приватизації державного житла виконкому Калуської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 була приватизована у рівних частках, і 1/3 частки належала ОСОБА_2 , 1/3 - його матері ОСОБА_3 , а ще 1/3 - іншому співвласнику.

Положеннями ст. 548 ЦК України (1963 року) передбачалося, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У ст. 549 ЦК України (1963року) зазначено: Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яка включала його 1/3 частку вказаної квартири. На час смерті сина спадкодавець - його мати, ОСОБА_3 - постійно проживала разом із ним у квартирі, а після його смерті продовжила користуватися та утримувати це майно, що відповідно до норм Цивільного кодексу УРСР 1963 року свідчить про фактичне прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , після чого відкрилася нова спадщина, до складу якої увійшли належна їй на праві власності 1/3 частка квартири, а також фактично прийнята нею частка її сина ОСОБА_2 . Позивач - ОСОБА_1 - постійно проживав зі спадкодавцем, що відповідно до чинного на той момент законодавства означає прийняття спадщини, та фактично вступив у володіння спадковим майном.

Після оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабич В.Л., який 02 вересня 2025 року видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом на ту 1/3 частку квартири, яка була зареєстрована за спадкодавцем. Разом з тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири, що раніше належала його брату ОСОБА_2 , посилаючись на відсутність документального підтвердження факту прийняття цієї спадщини спадкодавцем.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_5 №7593 від 12.09.2025 вартість квартири становить 125 255,00,00 грн., 1/3 частка відповідно становить 41 751,67грн., що і є ціною позову.

Крім спадкоємця ОСОБА_1 , інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на те, що 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 знаходяться на території Калуської ТГ, належним відповідачем по даній справі є Калуська міська рада.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації моїх спадкових прав є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

У свою чергу, наявні матеріали справи, зокрема акт про проживання без реєстрації місця проживання від 16 вересня 2025 року, будинкова книга та інші докази, підтверджують, що спадкодавець та її син постійно проживали у спірній квартирі, а після його смерті вона залишалася єдиною особою, яка управляла та володіла спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття спадщини. Оскільки інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 або спадкодавця, не існує, а нотаріальний порядок оформлення спадкових прав позивача виявився неможливим через відмову нотаріуса, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх спадкових прав і визнання за ним права власності на 1/3 частку квартири.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Судом встановлено, що відповідно до встановлених обставин справи, інших спадкоємців за законом на спадкове майно, немає, будь які інші особи не претендують на спадкове майно, оскільки не зверталися з заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно до нотаріуса.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 322, 328, 373, 1218, 1220-1223, 1234-1236, 1268-1270, ч. 1 ст. 1274 ЦК України, та керуючись ст.ст.259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванів Олег Богданович до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку оформлено за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: