Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4382/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області про, що свідчить відповідний актовий запис №67 у Книзі реєстрації актів про одруження. У шлюбі в них народились четверо дітей : сини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з позивачем. На протязі спільних років життя вели спільне господарство, намагались будували міцні сімейні відносини. Більше року проживають порізно так, як відповідач має батьківську квартиру в м. Виноградів де проживає останній рік з своєю співмешканкою та значну частину часу проводить в Угорщині де працює водієм в «ТахтаТранс», останній рік не виконували один щодо одного подружніх обов`язків. Сімейні відносини між позивачем та відповідачем погіршились через непорозуміння між ними та різні погляди на життя. На протязі останнього року відповідач уникає зустрічей з позивачем, так як фактично має іншу сім`ю. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. З кінця літа 2024 року вони перестали існувати як подружжя, між ними втрачені сімейні цінності, основи формування взаємоповаги та любові в сім`ї, що призвело до руйнування подружніх відносин. Спроби примиритись не дали бажаного результату.У зв`язку з цим позивач прийняла рішення розірвати шлюб.

Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та на її утримання до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку. Вказує, що вже більше півроку відповідач ніяких стосунків ні з нею ні з їх спільними малолітніми синами: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та дочкою ОСОБА_10 не підтримує, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, сини та дочка проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вже досить тривалий час, позивач самостійно несе витрати по утриманню їх 4 (чотирьох) малолітніх дітей, а також одноосібно їх виховує. Позивач по справі на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і тому вона має право на утримання від відповідача - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та, як в даний час не може в повній мірі забезпечувати себе та дітей. На сьогоднішній час позивачу відомо, що відповідач працює в Угорщині і має стабільний заробіток, який перевищує 1500 євро в місяць. Відповідач є працездатним чоловіком, має об`єктивні можливості для отримання доходів для утримання себе та їх спільних чотирьох малолітніх дітей та позивача до досягнення їх меншим сином ОСОБА_11 (трьох) років. Водночас інших осіб на утриманні, зокрема, непрацездатних батьків, неповнолітніх дітей відповідач не має. У зв`язку з наведеним позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень на утримання дружини, з якою проживає малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Бобик В.К., подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого: позов в частині розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить суд задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідач визнає позов в цій частині; позов в частині стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 3500 грн. на кожну дитину щомісячно - просить задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідач визнає позов в цій частині; в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 5000 грн просить відмовити в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що відповідач не заперечує того факту, що дійсно на протязі спільних років життя вели спільне господарство, намагались будувати міцні сімейні відносини. Відповідач практично все своє життя має роботу за кордоном та часто виїжджав за межі України, позивач неодноразово, перебуваючи в шлюбі, мала стосунки з іншими чоловіками, про що відповідачу повідомляли сусіди. Відповідач не хотів цьому вірити, тому з своєї сторони старався зберегти сім`ю, допоки на власні очі не побачив зраду зі сторони позивача. Відповідач дійсно проживає в батьківській квартирі в м. Виноградів, коли приїжджає з роботи. Відповідач дійсно на даний час має стосунки з іншою жінкою, але наразі не співмешкає з нею, тому описані позивачем обставини в позовній заяви не відповідають дійсності. Відповідач не має бажання примиритись з позивачем, оскільки давав їй шанс врятувати сім`ю, змінити свою поведінку, проте продовжувала зраджувати. Наразі, відповідачу відомо, що позивач проживає зі співмешканцем, тому позов в частині розірвання шлюбу відповідач визнає в повному обсязі. Строк на примирення просить не надавати.

Дійсно діти проживають з позивачем в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок відповідач мав намір придбати за власні кошти для сім`ї. На даний час відповідач виплатив власнику будинку 5000 євро. Треба було доплатити ще 4000 євро і понести витрати за переоформлення документів, проте у зв`язку з останніми подіями відповідач вважає, що іншу половину тепер має сплатити позивач. Крім того, відповідач, коли приїжджає постійно бачиться з дітьми, дзвонить їм кожної суботи, піклується про них, проводить з ними час. Впродовж всього цього часу, коли сторони стали проживати окремо, він добровільно давав кошти на їх утримання. Суми були різні, по можливості від 10000-12000 грн, бувало 20000 грн на місяць, коли була можливість відправляв і 1000 євро. Відповідач категорично заперечує проти задоволення вимоги щодо утримання дружини, оскільки вважає, що її має забезпечувати новий співмешканець.

06.11.2025 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мелай М.Ю., подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої зазначає, що змінилось ряд матеріальних та моральних обставин, які впливають на утримання та виховання дітей, а також тих, що стосуються утримання позивача, тому у неї виникла об`єктивна необхідність уточнити позовні вимоги. У зв`язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітніх синів - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та про підтримання уточнених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що уточнені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 4500 грн на кожну дитину визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини, які врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 67, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.06.2014.

Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, відсутність взаєморозуміння.

Між сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання з літа 2024 року.

Позивач має іншого чоловіка.

Відповідач має стосунки з іншою жінкою.

Шлюб сторін носить формальний характер.

Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання малолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю, позивачем по справі.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін.

У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач працездатного віку, інших утриманців не має і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати синів та дочку, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачадо суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згідний, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини, визнання уточнених вимог відповідачем, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 4500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 1211,20 грн судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги - задоволити.

Шлюб, укладений 07 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 67 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки м. Виноградів Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утриманя дітей - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 01.09.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 гривень судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийЛевко Т. Ю.