ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5583/24 Номер провадження 22-ц/814/3887/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пилипчук Л.І.,

розглянула в судовому засіданні у м. Полтаві, в порядку письмового провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства ПБТІ "Інвентаризатор" про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП ПТБУ «Інвентаризатор» про стягнення моральної шкоди.

Вважає відповідача винним в порушенні його права на вільний вибір послуг шляхом нав`язуваня йому додаткових платних послуг, в яких він не має потреби та які не замовляв, у зв`язку з чим просив :

- визнати відмову відповідача в наданні йому послуги - виготовлення інформаційних довідок про наявність зареєстрованого права власності на об`єкти нерухомого майна незаконною та протиправною,

- визнати спричинення відповідачем йому моральної шкоди внаслідок порушення його прав як споживача,

- cтягнути на його користь з відповідача 10000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

31 березня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, у якій він прохав:

- визнати його право спільної сумісної власності на Державне підприємство бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: АДРЕСА_1 станом до 16.03.1992;

- визнати реорганізацію (приватизацію) шляхом перетворення Державного підприємства бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: м. Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) на Колективне підприємство Полтавське Бюро Технічної Інвентаризації "Інвентаризатор" за адресою: м. Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) ЄДРПОУ .03.1992 незаконною та протиправною - такою, що порушує право позивача спільної сумісної власності на це підприємство;

- визнати недійсними реєстраційні документи відповідача через їх недостатність та/або підробку/недостовірність надані державному реєстратору 16.03.1992;

- визнати діяльність відповідача фіктивною відповідно до ст.55-1 Господарського Кодексу України;

- скасувати реєстраційні записи: № 0008004 (дата запису 05.09.2008) , № 3008004 (дата запису: 21.11.2008) № 0008168 (дата запису: 21.11.2008);

- припинити юридичну особу відповідача;

- стягнути на його користь з відповідача 3000000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог задоволено частково.

Прийнято до розгляду заяву про збільшених позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 3 000 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

У прийнятті до розгляду іншої частини заяви про збільшення позовних вимог відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ПП ПБТІ «Інвентаризатор» про:

- визнання права спільної сумісної власності на Державне підприємство бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: АДРЕСА_1 станом до 16.03.1992;

- визнання реорганізації (приватизації) шляхом перетворення державного підприємства бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: м. Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) на Колективне підприємство Полтавське Бюро Технічної Інвентарізації "Інвентаризатор" за адресою: м. Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) ЄДРПОУ .03.1992 незаконною та протиправною - такою, що порушує право позивача спільної сумісної власності на це підприємство;

- визнання недійсними реєстраційних документів відповідача через їх недостатність та/або підробку/недостовірність надані державному реєстратору 16.03.1992;

- визнання діяльності відповідача фіктивною відповідно до ст.55-1 Господарського Кодексу;

- скасування реєстраційних записів: № 0008004 (дата запису 05.09.2008), № 3008004 (дата запису: 21.11.2008) № 0008168 (дата запису: 21.11.2008);

припинення юридичної особи відповідача - повернуто позивачу.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в частині повернення заяви про збільшених позовних вимог.

Зазначав, що "Розмір позовних вимог" у контексті цивільного судочинства України означає кількісне або грошове вираження вимог позивача, які він заявляє до відповідача в цивільному позові. Це може бути: Сума коштів, яку позивач просить стягнути (наприклад, повернення надміру сплачених податків). Оцінка вартості майнових прав, які порушено (наприклад, компенсація за незаконне вилучення майна). Кількість або обсяг дій, які позивач вимагає вчинити або скасувати, але суд першої інстанції звужує поняття "розмір позовних вимог" лише до грошових вимог, ігнорує ширше процесуальне тлумачення, яке охоплює кількісні характеристики будь-яких вимог.

Також, суд першої інстанції помилково кваліфікував розширення позовних вимог як зміну предмета позову, хоча вимоги: пов`язані між собою єдиною підставою порушенням прав споживача через відмову в наданні послуги, базуються на одних і тих самих доказах записах у реєстрах, документах БТІ, листах відповідача та мають похідний характер.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 27.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП ПТБУ «Інвентаризатор» про стягнення моральної шкоди, яку він обгнутовацував тим, що йому як споживачу відповідач безпідставно нав`язує додаткові платні послуги чим порушує його право на їх вільний вибір.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 06 березня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

31 березня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог - задоволено частково.

Прийнято до розгляду заяву в частині збільшених позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 3 000 000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ПП ПБТІ «Інвентаризатор» про:

- визнання права спільної сумісної власності на державне підприємство бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: АДРЕСА_1 станом до 16.03.1992 р.;

- визнання реорганізації (приватизації) шляхом перетворення державного підприємства бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: м.Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) на Колективне підприємство Полтавське Бюро Технічної Інвентарізації "Інвентаризатор" за адресою: м.Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) ЄДРПОУ .03.1992 р незаконною та протиправною - такою, що порушує право позивача спільної сумісної власності на це підприємство;

- визнання недійсними реєстраційних документів відповідача через їх недостатність та/або підробку/недостовірність надані державному реєстратору 16.03.1992;

- визнання діяльність відповідача фіктивною відповідно до ст.55-1 Господарського Кодексу;

- скасування реєстраційних записів: № 0008004 (дата запису 05.09.2008), № 3008004 (дата запису: 21.11.2008) № 0008168 (дата запису: 21.11.2008);

- припинення юридичної особи відповідача - повернуто позивачу.

Повертаючи заяву про збільшення позовних вимог у зазначеній частині, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про збільшення позовних вимог, позивач фактично доповнює їх іншими позовними вимогами, які стосуються інших правовідносин, тобто змінює предмет позову, а не збільшує їх розмір.

Колегія суддів погоджується з даним судовим рішенням, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Тобто збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку, викладені в заяві про збільшення позовні вимоги, які в подальшому суд першої інстанції обгрунтовано повернув заявнику, не пов`язані ані з предметом, ані з підставами позову в первісній редакції, фактично стосуються зовсім інших правовідносин, пов`язаних з питаннями створення юридичної особи, що регламентується положеннями ГК України.

При цьому заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову з іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві.

Вищезазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 9 липня 2020 року у справі № 922/404/19.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, ст. 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну самої вимоги позивача, тобто вибір іншого способу захисту свого права (відмінного від того, що був зазначений спочатку). А зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Так, отримавши таку заяву, суд має визначити її зміст і вирішити, чи це подання нового позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміна предмета або підстав позову.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, ст. 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну самої вимоги позивача, тобто вибір іншого способу захисту свого права (відмінного від того, що був зазначений спочатку). А зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасно змінити і предмет, і підстави позову не можна, оскільки це фактично буде новий позов із іншою матеріально-правовою вимогою та новими обставинами.

Водночас збільшення або зменшення розміру позовних вимог стосується лише зміни кількісних показників за тією самою вимогою, яка була заявлена раніше. Це може стосуватися тільки вимог майнового характеру. Додавання нових вимог, які не були зазначені в тексті позовної заяви, під виглядом збільшення розміру позовних вимог є неправомірним.

Якщо у заяві про зміну предмета або підстав позову зазначено нову вимогу, яка базується на інших обставинах і правових підставах, це, по суті, є новим позовом.

Отже, судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог до ПП ПБТІ «Інвентаризатор» в частині :

- визнання права спільної сумісної власності на державне підприємство бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: АДРЕСА_1 станом до 16.03.1992 р.;

- визнання реорганізації (приватизації) шляхом перетворення державного підприємства бюро технічної інвентаризації у м. Полтаві за адресою: м.Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) на Колективне підприємство Полтавське Бюро Технічної Інвентарізації "Інвентаризатор" за адресою: м.Полтава пров. Піонерський-4 (тепер Шухевича-4) ЄДРПОУ .03.1992 р незаконною та протиправною - такою, що порушує право позивача спільної сумісної власності на це підприємство;

- визнання недійсними реєстраційних документів відповідача через їх недостатність та/або підробку/недостовірність надані державному реєстратору 16.03.1992;

- визнання діяльність відповідача фіктивною відповідно до ст.55-1 Господарського Кодексу;

- скасування реєстраційних записів: № 0008004 (дата запису 05.09.2008), № 3008004 (дата запису: 21.11.2008) № 0008168 (дата запису: 21.11.2008);

- припинення юридичної особи відповідача фактично доповнює їх іншими позовними вимогами, тобто змінює предмет позову, а не збільшує їх розмір.

Таким чином, позивачем змінено та доповнено одночасно предмет та підстава позову, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №657/1024/16-ц від 24.04.2024 є неможливим та тягне за собою повернення позивачу поданої заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанцій щодо наявності підстав для повернення заяви про збільшення позовних вимог відповідають вимогам ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, яка ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2025 року.

Судді : О. І. Обідіна Г.Л. Карпушин Л.І. Пилипчук