Справа № 345/6754/25
Провадження № 2/345/3167/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28.11.2025 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Якимів Р.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з абз. 2-3 п. 3 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Для розірвання шлюбу між подружжям, що не має неповнолітніх дітей, за рішенням суду позивач має вказати підстави, що унеможливлюють його розірвання у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦС.

Також слід зазначити, що загальна підсудність справ, де відповідачем є фізична особа, визначена ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Альтернативна підсудність справ про розірвання шлюбу визначена ч. 2 ст. 28 ЦПК України, за якою позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Даний позов ОСОБА_1 подала за місцем свого проживання, тобто за ч. 2 ст. 28 ЦПК України та в обгрунтування зазначила, що вона за станом здоров`я не має можливості прибути до місцезнаходження суду за місцем реєстрації відповідача, оскільки є особою з інвалідністю ІІІ (третьої) групи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка дійсно є інвалідом третьої групи, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АВ № 0635218. Разом з цим, суд зазначає, що третя група інвалідності є робочою групою інвалідності та позивачка є особою працездатного віку.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позивачці слід також належним чином обґрунтувати підстави для звернення із даним позовом саме до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за правилами альтернативної підсудності із наданням відповідних доказів на підтвердження обставин, що вона за станом здоров`я дійсно не має можливості прибути до місцезнаходження суду за місцем реєстрації відповідача.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачці необхідно надати строк для виправлення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.177,185 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузалишити без руху, про що повідомити позивачку та надати строк до 08.12.2025 року для усунення недоліків заяви, зазначених по тексту даної ухвали, але не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя