Справа № 401/431/25
Провадження № 2-о/401/39/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Волошиної Н.Л., присяжних Кучугурного А.Л., Чернюка М.В. , за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Маслій Віктор Миколайович завернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою та просить суд ухвалити рішення, яким оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, померлим внаслідок мінометного обстрілу та влучання в бліндаж біля населеного пункту Мар`їнка Донецької області, під час виконання ним своїх обов`язків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Датою смерті ОСОБА_3 вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вимоги заяви обґрунтовані наступним.

30 листопада 2023 року син заявниці військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу по загальній мобілізації. Зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення. Відповідно до сповіщення № 80 від 07.02.2024 року, наданого Військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 28 січня 2024 року виконував бойове завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі н.п. Мар`їнка Донецької області. В результаті мінометного обстрілу та влучання в бліндаж було втрачено зв`язок з солдатом ОСОБА_3 , який не повернувся до підрозділу у зв`язку із ймовірним отриманням бойових ушкоджень та вважається безвісті зниклим за особливих обставин під час захисту Вітчизни.

На початку червня 2024 року заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, щоб отримати свідоцтво про смерть сина, на що їй було відмовлено, оскільки вона не має медичних документів, які підтверджують факт смерті. Загибель сина мала місце під час активних бойових дій в населеному пункті Мар`їнка Донецької області, ця територія є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року N 52 в редакції наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2010 року N 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті сина ОСОБА_3 з цих же причин не проводилась. Станом на момент подання заяви тіло сина знаходиться на місці загибелі, а евакуація є неможливою. Оголошення ОСОБА_3 померлим стане підставою для реалізації заявницею своїх прав та обов`язків, пов`язаних з його смертю, зокрема, спадкування, отримання відповідної допомоги (виплати), тощо. (а.с. 1-8)

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до судового розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження. (а.с. 25-27)

Заявниця в судове засідання не з`явилась.

Її представник адвокат Маслій В.М. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав, наведених у ній та просив їх задовольнити. Подальший розгляд справи просив проводити без його участі, про що подав письмову заяву. (а.с. 209)

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 просив розглянути справу за їх відсутності, про що подав суду відповідну письмову заяву. (а.с. 41)

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника Міністерства оборони України, заявив клопотання про витребування доказів та залучення до справи заінтересованих осіб, які були судом вирішені. (а.с. 50-57)

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 просив розглянути справу за їх відсутності, про що подав суду відповідну письмову заяву. (а.с. 196-199)

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду не з`явився, клопотань чи пояснень по суті заяви суду не представив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви про оголошення її чоловіка ОСОБА_3 померлим категорично заперечила. Повідомила суду, що після зникнення її чоловіка на телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » вона побачила відео від ІНФОРМАЦІЯ_8 , де вели військовополонених, при чому в одному з них вона впізнала свого чоловіка ОСОБА_3 за сукупністю ознак зовнішності, ходи тощо. В межах кримінального провадження , яке проводиться за фактом зникнення ОСОБА_3 за її заявою було проведено експертизу з метою ідентифікації особи її чоловіка, проте за результатом експертизи встановити, чи одна й та сама особа зображена на відео з полону та на фото її чоловіка встановити не вдалося через неякісне відео. В той же час, вона переконана, що на відео вона впізнає саме ОСОБА_3 , в зв`язку з чим припускає, що він перебуває у полоні, тому вважає оголошення його померлим передчасним, так як не втрачено можливості встановлення інформації про те, що він живий і вона вживає для цього активні дії.

Заслухавши доводи представника заявниці, заінтересованої особи ОСОБА_2 , дослідивши наявні у справі докази та надавши їм відповідну оцінку, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується документально. (а.с. 12, 13-14, 18)

01 лютого 2024 року ГУНП в Кіровоградській області на підставі заяви ОСОБА_2 внесено відомості до ЄРДР за № 0000092 за фактом безвісного зникнення 29 січня 2024 року військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. (а.с. 222)

07 лютого 2024 року командир військової частини НОМЕР_1 скерував начальнику ІНФОРМАЦІЯ_9 Сповіщення № 80, у якому просив сповістити ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призваний на військову службу по загальній мобілізації 30 листопада 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , 28 січня 2024 року виконував бойове завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі н.п. Мар`їнка Донецької області. В результаті мінометного обстрілу та влучання в бліндаж було втрачено зв`язок з солдатом ОСОБА_3 , який не повернувся до підрозділу у зв`язку з ймовірним отриманням бойових ушкоджень та вважається зниклим безвісти за особливих обставин під час захисту Вітчизни. (а.с. 12, зворотній)

08 лютого 2024 року ОСОБА_2 була сповіщена про те, що її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи бойові завдання , здійснюючи заходи з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф зник безвісти 28 січня 2024 року поблизу н.п. Мар`їнка Донецької області. (а.с. 13)

Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 91 від 27 лютого 2024 року, сформованого МВС України на запит ОСОБА_4 , відомості щодо ОСОБА_3 як розшукуваної особи наявні у зазначеному реєстрі. (а.с. 15)

Згідно Виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави агресора, наданої на заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2024 року, підтвердження про перебування ОСОБА_3 в полоні держави агресора відсутнє. (а.с. 16)

Як вбачається з копії інформації, наданої Секретарем Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими 26 березня 2024 року на звернення ОСОБА_4 , в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими містяться відомості про ОСОБА_3 . До Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони державних органів російської федерації про перебування вказаної особи в полоні, стану її здоров`я та місця утримання. (а.с. 16, зворотній)

Згідно повідомлення Керівника Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконного позбавлення волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України від 07 березня 2024 року , адресованого ОСОБА_5 , в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення ОСОБА_3 . Інформація, яка б підтверджувала перебування в полоні зазначеного військовослужбовця , вказувала на його місцезнаходження, в Об`єднаному центрі відсутня. З початку повномасштабного вторгнення російської федерації Україною розірвано дипломатичні відносини з державою агресором. Тому отримання державними органами України офіційних документів ( підтверджень) від російської сторони є неможливим. (а.с. 17)

Як вбачається з інформації, наданої 22 вересня 2025 року представником Військової частини НОМЕР_1 на виконання ухвали суду, службове розслідування за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 не проводилось, оскільки відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил. Отже, дія даної Інструкції не розповсюджується на військовослужбовців зниклих безвісти під час ведення бойових дій.(а.с. 196-199)

З копії Наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з основної діяльності) від 16 лютого 2024 року № 866 «Про визнання солдата ОСОБА_3 зниклим безвісти в районі ведення бойових дій, під час виконання бойового завдання» вбачається, що згідно рапорту командира НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 від 30 січня 2024 року за вихідним № 2323 стало відомо, що близько 22.30 години 28 січня 2024 року під час виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Мар`їнка Покровського району Донецької області в результаті ворожого мінометного обстрілу та влучання у бліндаж було втрачено зв`язок з гранатометником 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 14 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 . У подальшому , впродовж 28 січня 2024 року 13 лютого 2024 року місцезнаходження військовослужбовця встановити не вдалося. Таким чином, військовослужбовця, який не повернувся до підрозділу внаслідок ймовірних бойових ушкоджень , необхідно вважати зниклим безвісти за особливих обставин під час захисту Вітчизни. На підставі зазначеного наказано з 28 січня 2024 року вважати зниклим безвісти за особливих обставин під час захисту Вітчизни гранатометника 3 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 14 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 ; призупинити будь які виплати на картковий рахунок солдата ОСОБА_3 (а.с. 207)

Вирішуючи заяву по суті заявлених вимог суд зазначає таке.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку.

Водночас частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 дійшла висновків, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України). З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 ( на даний час втратив чинність).

Актуальний Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, датою завершення бойових дій на території Мар`їнської міської територіальної громади є 16 січня 2025 року.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи.

Разом із тим, суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (Постанова Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №148/1207/22 (провадження № 61-14338св23)).

На наявність у суду саме права, а не обов`язку оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування прямо вказує частина перша статті 46 ЦК України.

З огляду на надані заявницею та досліджені судом докази, які прямо і достовірно не вказують на загибель ОСОБА_3 , а лише констатують його зникнення безвісти на території, яка на даний час є тимчасово окупованою російською федерацією, враховуючи не проведення військовою частиною НОМЕР_1 службового розслідування з детальним дослідженням обставин безвісного зникнення солдата ОСОБА_3 , беручи до уваги позицію дружини ОСОБА_3 ОСОБА_2 , яка категорично заперечує проти оголошення її чоловіка померлим зважаючи на наявність певних доказів, які можуть свідчити про його перебування у полоні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви ОСОБА_1 як такої, що подана передчасно, за відсутності переконливих доказів про беззаперечність обставин можливої загибелі ОСОБА_3 , в тому числі до завершення передбаченого законом строку на момент звернення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 305-308, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 273 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Н.Л.Волошина

Присяжні А.Л. Кучугурний

М.В. Чернюк