ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/780/25
провадження № 2/691/631/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 137144 грн. 33 коп.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кручанюк Н.Л. позовні вимоги просила задовольнити та пояснила, що рішенням Городищенського районного суду (справа № 2-525), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.07.2009.

09.10.2013 державним виконавцем відділу Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 39935279. Оскільки боржником аліменти сплачувались не регулярно, у сумі, якій боржник сам вважав за потрібне, у нього, станом на 10.03.2025, виникла заборгованість у розмірі 233255,66 грн. Одночасно з цим, у ході примусового виконання виконавчого провадження № 39935279, 12.03.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення штрафу з боржника в розмірі 96111,63 грн. Тому сума пені за несплату аліментів становить 137144,33 грн. (233255,96-96111,63), яку вона просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 25.09.2013 державним виконавцем Голосїївського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві за його місцем роботи - ТОВ «Мастер-Буд» було направлено постанову для відрахування з його доходів аліментів на утримання дитини, включаючи і заборгованість, яка станом на 01.07.2013 складала 11776,23 грн. Після 2015 року та по березень 2025 року, через складні життєві обставини, а саме нестабільний дохід, народження дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які також потребують його догляду та фінансового забезпечення, він не мав можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у повному обсязі, однак, протягом усього періоду частково виконував свої зобов`язання здійснюючи регулярні платежі. Станом на березень 2025 року вся заборгованість по сплаті аліментів повністю погашена. Також з указаного часу та по сьогоднішній день він офіційно працює у ФОП ОСОБА_8 , кожного місяця з нього утримуються аліменти. Прострочення мало об`єктивні причини, щодо несвоєчасної та не у повному обсязі сплати аліментів, зокрема: нестабільний дохід, перебування на утриманні двох малолітніх дітей, хвороба дружини, військовий стан в Україні з лютого 2022 року. Однак він не ухилявся від виконання обов`язків та сплачував аліменти частинами, на даний час заборгованість по аліментам сплачена повністю, пеня, яка нарахована за період з 2012 по 2025 роки є непропорційно великою та не відповідає принципу справедливості, враховуючи, що в березні 2025 року ним було погашено заборгованість у повному обсязі.

Розгляд справи ОСОБА_2 просив провести без його участі, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача - адвокат Кручанюк Н.Л. подала на адресу суду відповідь на відзив, в якій вказала, що у період 2013, 2014, 2015 років ОСОБА_2 отримував заробітну плату, однак в самостійному порядку сплачував кошти не регулярно, відповідну заяву про відрахування в самостійному порядку до бухгалтерії підприємства не подав. Протягом семи місяців 2013 року виплати були відсутні, в 2014 році сплачував не систематично та не в повному обсязі. Лише за необхідності отримання ОСОБА_2 довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як військовозобов`язаний чоловік, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, у 2025 році останнім було погашено заборгованість.

20.02.2025 державним виконавцем, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів винесено повідомлення про внесення відомостей до Єдиного реєстру боржників, оскільки станом на 20.02.2025 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, за період з 01.03.2012 по 20.02.2025 у сумі 455493,25 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника. У нього виявлено рухоме майно, легковий автомобіль. Твердження відповідача про тяжке матеріальне становище, необхідність утримувати двох інших дітей та хвороба дружини не можуть бути об`єктивними причинами, що позбавляють іншу дитину належного існування.

Представник Деснянського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши представника позивача, врахувавши доводи відповідача, ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.12.2008, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

На виконанні у Деснянському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 39935279 від 25.09.2013, з виконання виконавчого листа Городищенського районного суду від 28.09.2009 у справі № 2-525 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.07.2009, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 10.03.2025 у ВП 39935279 та довідки Деснянського ВДВС у м. Києві від 22.04.2025, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з 03.2012 по 03.2024 складає 192223 грн. 25 коп. Загальний розмір заборгованості станом на 10.03.2025 становить 192223 грн. 25 коп.

Постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзь Р.В. від 20.02.2025, накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_2 .

Постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзь Р.В. від 20.02.2025, накладено арешт на транспортний засіб SKODA, р.н. НОМЕР_2 . боржника ОСОБА_2 .

Постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзь Р.В. від 12.03.2055, у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на боржника ОСОБА_2 накладено штраф у сумі 96111,63 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру боржників у виконавчому провадженні № 39935279, постановою від 12.03.2025 скасовано заходи примусового виконання.

Відповідачем надано суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 19.08.2025, з якого вбачається, що в березні 2025 року ним було погашено заборгованість у сумі 192233,25 грн. і станом на 01.08.2025 у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула наступна: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Вказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої нормами указаної статті, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежності від характеру рішення (Seryavin and Oters v. Ukraine, № 4909/04 від 10.02.2010). Рішення суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (Хірвісаарі проти Фінляндії).

Згідно здійсненого представником позивача розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, станом на 10.03.2025 вона склала 137144,33 грн.

Свого розрахунку відповідач суду не надав.

Перевіривши порядок здійснення представником позивача розрахунку пені, суд повністю з ним погоджується.

При цьому погашення у подальшому відповідачем заборгованості по аліментах, не звільняє його від відповідальності, визначеної ст. 196 СК України.

Суд критично відноситься до доводів відповідача про те, що він не міг раніше погасити борг по аліментах, оскільки такий борг ним був погашений відразу після пред`явлення позову до суду про стягнення пені за прострочення несплати аліментів.

Наявність на утриманні відповідача інших дітей, а також хвороба його дружини не є підставами для невиконання рішення суду та самостійного визначення розміру аліментів, які підлягають сплаті.

Також відповідач не надав суду доказів того, що він був обмежений у праві звернутися до суду з метою вирішення питання про зменшення розміру аліментів.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 196 Сімейного Кодексу України; ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 282 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 137144 (сто тридцять сім тисяч сто сорок чотири) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога