Справа № 529/872/25
Провадження № 2/529/536/25
27 листопада 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Петренко Л.Є.,
з участю секретаря - Звягольської В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник позивача ТОВ "Коллект Центр" звернувся до суду з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 28.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 3583628. Згідно умов вказаного кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 8 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умов цього договору, його додатків та правил. Кредитний договір підписано за допомогою цифрового підпису з використанням одноразового ідентифікатор.
В подальшому, 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 16/12-2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 3583628 від 28.06.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
В свою чергу 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за Договором № 3583628 від 28.06.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Відповідачка ОСОБА_1 свої кредитні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та відсотків не виконала, внаслідок чого має заборгованість, загальний розмір якої, відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 64 520 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту - 8 000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги - 55 600 грн., комісії за надання кредиту 1 520 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідачки.
Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Коллект Центр» 2422,40 грн судового збору та 16 000 грн. витрат на правову допомогу.
06.10.2025 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено розгляд такої за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви вказав про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилась, однак про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що вбачається з поштового повідомлення яке знаходиться в матеріалах справи. Клопотань та заяв до суду не подала. Правом на подання відзиву на позов також не скористалась.
Слід зазначити, що відповідачка ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього отримала 15.10.2025.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
28.06.2021 відповідачкою ОСОБА_1 заповнено Анкету-Заяву на кредит № 3583628. У даній анкеті визначено суму кредитування, строк кредитування, сплату комісії за надання кредиту. Вказана Анкета-Заява була погодженою кредитодавцем - позивачем по справі (а.с.65).
На підставі вказаної Анкети-Заяви ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 3583628, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 8 000 грн. строком на 15 днів, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 13.07.2021 (а.с. 29-32).
Згідно п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту: 1 520 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (а.с.29).
Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені у пункті 2.2.3 цього договору.
Крім того, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, який є Додатком №2 до Договору містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію (а.с. 64).
У Графіку платежів за договором про споживчий кредит, який є Додатком №1 до Договору, сума кредиту за договором становить 8 000 грн, проценти за користування кредитом 3 000 грн, комісія за надання кредиту - 1520 грн, сума платежу за розрахунковий період складає 12 520 грн (а.с.23 зворот).
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок п. 2.1 договору.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало, та надало Позичальниці грошові кошти в розмірі 8 000 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальниці № НОМЕР_1 *50 (яка позичальницею вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідною довідкою (а.с.71).
Згідно з п. 2.2.2 кредитного договору нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.
Відповідно до 2.3.1.2 кредитного договору пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на1(один)день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Враховуючи те, що відповідачка у передбачений кредитним договором строк кредитування з 28.06.2021 до 13.07.2021 кредит в розмірі 8 000 грн не повернула, а продовжувала користуватися кредитними коштами, то ТОВ "Мілоан" відповідно до умов п. 2.3.1.2 кредитного договору, з якими погодилася відповідачка, його підписавши, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, тобто за період з 14.07.2021 по 11.09.2021, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам кредитного договору.
На підтвердження законності нарахування заборгованості за відсотками позивачем до позовної заяви було долучено детальний розрахунок заборгованості за споживчий кредит (а.с.72).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Мілоан» відповідачці ОСОБА_1 28.06.2021 надано кредит в сумі 8 000 грн., нараховано комісію в сумі 1 520 грн., нарахування відсотків з 29.06.2021 по 13.07.2021 здійснювалось в сумі по 200 грн. вдень, а з 14.07.2021 по 11.09.2021 відсотки нараховувались в розмірі 400 грн. за кожен день ( а.с.72).
Відповідачка ОСОБА_1 вказаний розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала власний розрахунок наявної заборгованості.
Відповідачка ОСОБА_1 належним чином свої договірні зобов`язання не виконувала, платежів на погашення кредиту не вносила, як наслідок по такому утворилась заборгованість, яка згідно з вказаного розрахунку складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 8 000 грн, комісії за надання кредиту 1520 грн, а також нарахованих відсотків в сумі 27 000 грн., що становить загальну суму 36 520 грн.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Як вбачається із матеріалів справи, договір між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі - ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Укладаючи кредитний договір, сторони вчинили дії, визначені ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», хронологія (перелік) таких дій із точним часом їх вчинення міститься в матеріалах справи.
Відповідачка ОСОБА_1 пройшла реєстрацію в ІТС з метою отримання кредиту. Верифікація ОСОБА_1 в системі свідчить про те, що вона ознайомилася з Правилами та іншою наданою на сайті ТОВ «Мілоан» інформацією.
Про реєстрацію свідчить: надання відповідачем своїх особистих/персональних та інших, супутніх даних (номер телефону, розмір доходів; підтвердження свого номера мобільного телефону шляхом введення смс-коду, який відправлений на нього; надання згоди на обробку персональних даних, згідно із Законом України «Про захист персональних даних»; створення особистого кабінету; ознайомлення в особистому кабінеті з паспортом кредиту; подання в ІТС кредитної заявки (з зазначенням бажаної суми та строку кредитування).
Судом встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що сторони договору про споживчий кредит досягли згоди з усіх істотних умов договору перед його укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом в гривні, загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням процентної ставки та виходячи з обраних споживачем умов кредитування), тому в силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним.
Укладений кредитний договір розміщено в особистому кабінеті відповідачки, якому в свою чергу були перераховані кошти в розмірі 8 000 грн. відповідно до умов п. 1.2. кредитного договору на її картку.
Перерахування позивачем грошових коштів на картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 підтверджується відповідною довідкою (а.с.71).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений договором або Законом (ст. 612 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 16-12/2021-63, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором споживчий кредит № 3583628 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 загальний розмір заборгованості 36 520 грн (а.с.33-48).
В подальшому 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3583628 від 28.06.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , загальний розмір заборгованості 64 520 грн (а.с.10-28).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 .
Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом в розмірі 64 520 грн., що складається з суми заборгованості по тілу кредиту 8 000 грн.; заборгованості за відсотками 55 000 грн., комісії за надання кредиту 1 520 грн. (а.с. 8).
Нарахування відсотків почало здійснюватись 16.12.2021 по 23.02.2022 після відступлення права вимоги ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал».
ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування відсотків після закінчення дії договору про споживчий кредит на загальну суму 28 000 грн.
Поряд із цим відомостей про нарахування 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до статті 625 ЦК України та інфляційних збитків згідно зі статтею 625 ЦК України такий розрахунок не містить (а.с. 9).
Також у позовній заяві не зазначено, що позивачем здійснювалося нарахування відсотків по ст.625 ЦК України.
Як вбачається зі змісту Договору про споживчий кредит, ОСОБА_1 просила надати кредит в сумі 8000 грн строком на 15 днів.
З 14.07 2021 відбувалась пролонгація договору відповідно до п. 2.3.1.2 Договору. З урахуванням положень про пролонгацію на стандартних умовах, суд встановив, що відповідний кредитний договір був пролонгований на 60 днів, а отже граничних строк нарахування відсотків за умовами цього договору - 11.09.2021.
Інформацію про те, що в подальшому відбувалась пролонгація договору, матеріали справи не містять. Можливість здійснювати пролонгацію на строк, більший ніж це вказано в договорі, умовами договору не передбачено.
Таким чином, первинний кредитор вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку користування кредитом, що він і зробив. В подальшому наступний кредитор (ТОВ «Вердикт Капітал») не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення статті 625 ЦК України.
Вимоги у порядку статті 625 ЦПК України позивачем заявлено не було.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц (14-318цс18).
Отже, відсотки, нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» після закінчення строку кредитування є необгрунтованими, а тому вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 28 000 грн. заборгованості за процентами, нарахованими з моменту відступлення права вимоги, а саме з 16.12.2021 по 23.02.2022, є необґрунтованими такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи те, що обов`язку з повернення коштів за кредитним договором від 28.06.2021 № 3583628 не виконала, з останньої на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 36 520 грн., яка складається з 8 000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 27 000 грн. заборгованості за процентами, 1 520 грн. заборгованості з комісії, яка утворилась на момент відступлення права вимоги.
Стосовно розподілу судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 16 000 грн.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4 ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Представництво позивача здійснювало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» на підставі договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024.
Відповідно до Витягу з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, згідно з яким адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» в особі директора Ткаченко М. надало позивачеві правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму 16 000 грн, зокрема, надання усної консультації з вивчення документів в сумі 4 000 грн., а також складання позовної заяви в сумі 12 000 грн. (а.с. 63).
Разом з тим, судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та становить у відсотковому співвідношенні 56,18 % та становить 8 988 грн. 80 коп.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності справи, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатським об`єднанням документів, їх значення для спору, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію співрозмірності витрат на правничу допомогу з розміром задоволених позовних вимог, а також враховуючи те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені витрати на професійну правничу допомогу, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу професійну допомогу, яка заявлена позивачем до відшкодування відповідачкою ОСОБА_1 до 3000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, а саме 56,18 %, в сумі 1 360 грн 90 коп.
Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд
Частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, а саме безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуюча Л.Є. Петренко