УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇ НИ

"25" листопада 2025 р. с-ще Тиврів Справа № 145/1584/25

Провадження №2-з/145/11/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І. І. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій заявниця просить вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , заінтересована особа приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Смоляк Людмила Станіславівна, шляхом заборони вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням, передачею у користування, реєстрацію прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 0,2118 га, кадастровий номер :05:001:0214.

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 до Тиврівського районного суду подана позовна заява за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування, заінтересована особа приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Смоляк Людмила Станіславівна, справа №145/1584/25.

Предметом спору є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 0,2118 га, кадастровий номер :05:001:0214.

Зазначене майно в результаті укладення договору зареєстровано за відповідачкою - ОСОБА_2 . На сьогоднішній день існує загроза його відчуження, передачі у користування чи обтяження третіми особами, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення її позову.

Враховуючи те, що спір стосується скасування договору дарування нерухомого майна, просить суд вжити тимчасових обмежувальних заходів, спрямованих на збереження предмета спору до вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, що допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 в справі №381/4019/18 зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно роз`яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як слідує з заяви про забезпечення позову, позивач просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням, передачею у користування, реєстрацією прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 0,2118 га, кадастровий номер :05:001:0214.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів для забезпечення позову, прийнявши до уваги збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявність зв`язку між запропонованими заходами забезпечення позову і предметом майбутніх позовних вимог, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу, суд вважає, що викладені у заяві про забезпечення позову обставини, ураховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

До того ж, заходи забезпечення позову не є вирішенням справи по суті позовних вимог, їх не можна розцінювати як порушення права власності на майно, так як ці заходи є тимчасовими, обумовленими наявністю спору та спрямованими на забезпечення прав та інтересів не лише учасників справи, а й інших осіб і поширюються на час розгляду справи, а в разі вирішення спору між сторонами можуть бути скасовані.

Враховуючи обставини справи, пов`язані з наявністю предмету спору, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, та беручи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення, якщо воно буде прийняте на користь ОСОБА_1 , суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням, передачею у користування, реєстрацією прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на спірний житловий будинок та земельну ділянку.

Керуючись ст. 149 - 151 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Заборонити вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням, передачею у користування, реєстрацію прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,2118 га, кадастровий номер :05:001:0214.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Копії ухвали направити сторонам до відома.

Повний текст ухвали складено 25.11.2025.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника та повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Інші учасники справи:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Смоляк Людмила Станіславівна, місцезнаходження: вул. Тиверська, буд. 65, кв. 2,3, с-ще Тиврів Вінницький районВінницька область

Суддя Патраманський І. І.