печерський районний суд міста києва
пр. № 2-3003/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участі секретаря судового засідання Сіренко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Головко Ю. Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Будинкоуправління № 1 Міністерства оборони України, Київського квартирного-експлуатаційного управління про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Будинкоуправління № 1 Міністерства оборони України, Київського квартирного-експлуатаційного управління про захист прав споживачів.

У судовому засіданні 13.11.2025 позивач ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді Головко Ю. Г. В обґрунтування заявлено відводу головуючому судді позивач вказав, що суддя не з`ясувавши всіх обставин справи фактично перейшла до стадії дослідження доказів, чим порушила вимоги ст. 228 ЦПК України. Додатково позивачем поданий відвід складу суду та секретарю судового засідання, у письмовій формі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У судовому засіданні 18.11.2025 позивач заявлений відвід секретарю судового засідання Сіренко С. О. не підтримав, щодо відводу головуючому судді зазначив, що заявлений відвід підтримує, просить задовольнити.

Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Оскільки відвід судді заявлений у день судового засідання, питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із заяви про відвід не вбачається, що суддя Головко Ю. Г. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи, з тексту заяви про відвід вбачається, що її зміст зводиться до незгоди позивача з процесуальними рішеннями суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи підстави, які зазначені для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність і упередженість розгляду даної справи, а фактично є надуманими.

Суд вважає, що доводи заявника в частині упередженості або не об`єктивності судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність вказаних обставин. Заявником не доведено належними та допустимими доказами жодних порушень процесуальних дій при розгляді справи, які могли би свідчити про упередженість чи не об`єктивність судді, відмови доступу до правосуддя або інших, які б порушували процесуальні права позивача, не встановлено.

Виходячи з наведеного, аналізуючи зміст заявлених підстав для відводу, судом не встановлені будь-які законні та обґрунтовані підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для задоволення відводу судді у даній справі, тому суд вважає, що заява про відвід судді є необґрунтованою та правові підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Головко Ю. Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Будинкоуправління № 1 Міністерства оборони України, Київського квартирного-експлуатаційного управління про захист прав споживачів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Г. Головко