РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленка І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 20 614,00 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення:

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", звернувся до суду з позовом до Відповідачки, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19.04.2025-100001672 від 19.04.2025 у розмірі 20 614,00 грн, яка складається з: 10 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 5 614,00 грн заборгованості за відсотками та 5 000,00 грн неустойки.

Також Позивач просить покласти на Відповідачку судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Відповідачка подала заяву про визнання позову.

Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання Відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частини перша, четверта статті 206 ЦПК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) роз`яснив, що "відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання Відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову Відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову".

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).

Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості , розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").

19.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 19.04.2025-100001672 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, в електронній формі з використанням засобів дистанційного зв`язку з урахуванням особливостей, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з умовами кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 70 днів (до 27.06.2025). Договір не передбачає пролонгації. Застосовується змінна процентна ставка: "Економ" (0.01% на день) протягом першого чергового періоду та "Стандарт" (1% на день) надалі.

Також у пункті 15 передбачена неустойка: 150,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Позивач виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн шляхом перерахування коштів на банківську картку клієнта за допомогою сервісу iPay.ua, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. №№2-2909 від 29.09.2025, в якому підтверджено, що кошти перераховано на платіжну картку клієнта: 19.04.2025 15:36:52 на суму 10000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 716350790, призначення платежу: Видача за договором кредиту №19.04.2025-100001672.

У договорі сторони погодили Графік платежів, що є невід`ємною частиною кредитного договору: 1400.00 грн - 02.05.2025, 1400.00 грн - 16.05.2025, 1400.00 грн - 30.05.2025, 1400.00 грн - 13.06.2025, 11400.00 грн - 27.06.2025. Згідно з ним погашення кредиту та сплата нарахованих платежів, що включає суму процентів за користування споживчим кредитом, нарахованих кредитором згідно з договором про споживчий кредит, мала здійснюватися п`ятьма черговими платежами.

Відповідачка мала до 27.06.2025 повернути суму кредиту у розмірі 10 000,00 грн та сплатити суму процентів за користування споживчим кредитом, яка згідно з договором та розрахунком становить 5 614,00 грн.

Відповідачка порушила умови договору, не здійснила погашення заборгованості.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач довів порушення Відповідачкою умов договору шляхом неналежного виконання обов`язку з повернення кредитних коштів та сплати процентів. Позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту (10 000,00 грн) та відсотків (5 614,00 грн) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення неустойки у розмірі 5 000,00 грн, Суд зазначає таке.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Зокрема, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Та обставина, що пункт 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року не виключають необхідність застосування положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина друга статті 4 ЦК України), а положення Закону України "Про споживче кредитування" з 23 січня 2024 року взагалі не мають предметом правового регулювання питання щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в Україні. Отже, в цій частині аргументи Позивача є безпідставними.

Ураховуючи, що порушення зобов`язання відбулося в період дії воєнного стану в Україні, нарахування Позивачем неустойки у розмірі 5000,00 грн є безпідставним, а відповідна сума підлягає списанню в силу закону. Тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Загальна ціна позову складала 20 614,00 грн.

Позов задоволено на суму 15 614,00 грн (10 000 + 5 614), що становить 75,74 % від ціни позову.

Отже, з Відповідачки на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 834,73 грн (2422,40 * 75,74%).

Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за Кредитним договором № 19.04.2025-100001672 від 19.04.2025 у розмірі 15 614,00 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот чотирнадцять гривень 00 копійок), що складається з: 10 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 5 614,00 грн заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" судовий збір у розмірі 1 834,73 грн (одна тисяча вісімсот тридцять чотири гривні 73 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення та підписання повного рішення - 25 листопада 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО