Справа № 931/762/24 Головуючий у 1 інстанції: Масляна С. В.
Провадження № 22-ц/802/1174/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І.,

секретар Власюк О. С.

з участю: представника позивача Гаврильчак-Кметь К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Фруктекспол» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди за апеляційною скаргою відповідача Приватного підприємства «Фруктекспол» на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 14 серпня 2025 року в складі судді Масляної С. В.,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Приватного підприємства «Фруктекспол» (надалі ПП «Фруктекспол») обґрунтовуючи позовні вимоги такими обставинами.

На підставі державного акту на право приватної власності вона є власником земельної ділянки площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0046, що знаходиться в с. Марковичі Локачинського району (наразі - Володимирського району) Волинської області. Їй стало відомо про те, що її власна земельна ділянка використовується іншими особами. Право оренди на належну їй земельну ділянку має відповідач ПП «Фруктекспол». Вказує, що таке право оренди виникло у відповідача на підставі договору оренди землі від 20 червня 2023 року, строк дії оренди 10 років, державна реєстрації права оренди здійснена 22.06.2023 державним реєстратором Локачинської селищної ради Одіон О.О.. Стверджує, що договір оренди земельної ділянки від 20.06.2023 з відповідачем вона не укладала і не підписувала, істотних умов оренди не погоджувала, інших осіб на підписання договору не уповноважувала, договір оренди не є укладеним, тому державна реєстрація права оренди на підставі вищевказаного договору порушує її право на користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою. Зазначає, що у зв`язку з цим вона змушена звертатися до суду за захистом свого права власності на земельну ділянку.

Просила суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0046, що знаходиться на території Марковичівської сільської ради Локачинського району (наразі Володимирського району) Волинської області шляхом її повернення Буденчук Ганні Іванівні та скасувати державну реєстрацію права оренди даної земельної ділянки, яка була проведена 22 червня 2023 року державним реєстратором Одіон О.О., Локачинська селищна рада, номер запису: 50843866, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68271407 від 02.07.2023 року, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 14 серпня 2025 року позов задоволено.

Ухвалено зобов`язати ПП «Фруктекспол» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою: кадастровий номер :03:000:0046, площею 1,4626 га, що знаходиться на території Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області (колишня Марковичівська сільська рада Локачинського району).

Зобов`язати ПП «Фруктекспол» повернути ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0046, площею 1,4626 га, що знаходиться на території Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області (колишня Марковичівська сільська рада Локачинського району).

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0046, площею 1,4626 га, що знаходиться на території Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області (колишня Марковичівська сільська рада Локачинського району), яка була проведена 22.06.2023 року державним реєстратором Одіон Ольгою Олександрівною, Локачинська селищна рада, номер запису 50843866.

Стягнути з ПП «Фруктекспол» на користь ОСОБА_1 2422 гривні 40 копійок судового збору та 14 842 грн 80 коп судових витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи від 22 травня 2025 року № 1339.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПП «Фруктекспол» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що у 2023 та 2024 році ОСОБА_1 отримувала орендну плату за даним договором. Кошти не повертала підприємству як зайво сплачені. Також ОСОБА_1 не зверталась до підприємства із будь якими заявами про те, що договір оренди землі нею не підписувався.

Суд першої інстанції передчасно поклався на висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 № 1339 як на основоположний доказ, оскільки така експертиза проведена із грубими порушеннями закону. Суд також незаконно відмовив у призначені повторної експертизи.

У відзиві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Значила, що відповідач на підтвердження доводів про те, що спірний договір оренди землі виконувався сторонами і позивач отримувала орендну плату від ПП «Фруктекспол», будь яких доказів в суд не було подав.

Судова експертиза у цій справі проведена атестованим судовим експертом, яка має відповідну освіту, необхідну для проведення такої експертизи, при цьому висновок експертизи відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків.

В апеляційній скарзі відповідач ПП «Фруктекспол» заявив клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24.11.2025, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання ПП «Фруктекспол» про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Відповідно до статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законними обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 293890, виданого 28 вересня 2012 року Локачинською РДА, земельна ділянка площею 1,4626 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства та разташована за адресою: Волинська область, Локачинський район, Марковичівська сільська рада, кадастровий номер :03:000:0046, належить ОСОБА_1 (а.с. 5).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394243389 від 10.09.2024, встановлено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0046, площею 1,4626 га є ОСОБА_1 , а також, що у Державному реєстрі речових прав наявний запис про державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки № 50843866, внесений 22.06.2023 державним реєстратором Локачинської селищної ради Волинської області Одіон Ольгою Олександрівною, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68271407 від 02.07.2023, для прийняття якого було подано договір оренди землі від 20.06.2023, серія та номер: б/н, строк 10 років, дата закінчення дії: 20.06.2033, орендар - ПП «Фруктекспол», орендодавець - ОСОБА_1 .

З відповіді Володимирської РДА від 22.11.2024 №2524/37/2-24, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що Володимирська районна державна адміністрація не є ні орендарем, ні орендодавцем земельної ділянки площею 1,4626 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0046, примірник договору в райдержадміністрації не зберігається.

З копії договору оренди земельної ділянки № б/н від 20.06.2023 вбачається, що 20 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ПП «Фруктекспол» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0046, площею 1,4626 га, строком на 10 років. Вказана копія відповідає оригіналу вищевказаного договору, що був наданий представником відповідача на виконання ухвали про витребування доказів та направлений для проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та призначено в даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис на договорі оренди землі, який укладений 20.06.2023 між ОСОБА_1 та ПП «Фруктекспол» (в графі «Орендодавець») ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 № 1339, підпис від імені ОСОБА_1 на договорі оренди землі, який укладений 20.06.2023 року між ОСОБА_1 та ПП «Фруктекспол» (в графі «Орендодавець») виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що договір оренди землі позивачем не підписувався, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що такий договір є укладеними, відтак дійшов висновку щодо необхідності усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача з її повернення для реального відновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частиною першою статті 6Закону України «Про оренду землі» (надалі Закону) орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України,ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до змісту статтей 14-15 Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 18 Закону передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 № 1339, договір оренди від імені ОСОБА_1 , як орендодавця (власника земельної ділянки) підписаний нею не був. Відповідачем ПП «Фруктекспол» доказів у спростування встановлених обставин не надано і такі не встановлені судом.

Таким чином, оспорюваний правочин вважається неукладеним.

Відтак, як правильно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. А спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів позивача, установлених законом. У такому випадку ефективним способом захисту права, яке ОСОБА_1 вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, шляхом заявлення вимоги про її повернення, що нею було здійснено.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Також колегія суддів вважає, що реальним відновленням порушеного права позивача на володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою є скасування державної реєстрації на право оренди та суборенди відповідачів, яка була здійснена всупереч охоронюваних законом прав та інтересів власника земельної ділянки, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.08.2020 у справі № 125/702/17.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що висновок судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025 № 1339 є сумнівним і не можуть бути підставою для задоволення позову, а суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про призначення повторної експертизи.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у клопотанні відповідача обставини не викликають сумнівів у правильності висновку експерта від 22.05.2025 № 1339.

За статтею 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. У зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Судова експертиза проведена у цій справі проведена атестованим судовим експертом, який має відповідну освіту, необхідну для проведення такої експертизи. При цьому висновок експертизи відповідає вимогам чинного законодавства, не містить недоліків, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості зроблених висновків, узгоджуються з іншими доказами, які надані у цій справі.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні відповідача обставини не викликають сумнівів у правильності висновку експерта від 22.05.2025 № 1339, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ПП «Фруктекспол» про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Доводи ПП «Фруктекспол» про те, що товариство сплачувало, а позивач отримувала орендну плату, що свідчать про те, що спірний договір виконувався, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

У випадку не підписання договору однією із сторін його не можна вважати неукладеним після повного чи часткового виконання всіма сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18.

Якщо договір хоч і не був укладений, але виконувався його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність, і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав.

Тобто суд повинен встановити не лише факт використання орендарем спірного майна, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю і чи приймав він таку оплату.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається. Такий договір оренди вважається укладеним і може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц, провадження № 14-79цс21.

У разі, якщо договір є неукладеним, власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19).

Сторони у справі не заперечують, що ПП «Фруктекспол», користується земельною ділянкою, проте відповідач не подав належних доказів того, що він сплачувало власнику земельної ділянки за фактичне користування, а ОСОБА_1 приймала платежі. У разі, якщо мало місце виконання обома сторонами умов договору оренди без його укладення, ПП «Фруктекспол» не позбавлено права звернутися до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом за наявністю достатніх доказів.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 385/1243/21 (провадження № 61-9682св22).

Аргументи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення зібраних у справі доказів, цитування та аналізу норм матеріального права виходячи із суб`єктивної оцінки обставин справи, тому апеляційним судом відхиляються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення виходячи із доказів, які подані, тому відповідно до положень 375 ЦПК України, оскаржене рішення належить залишити без змін.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного підприємства «Фруктекспол» залишити без задоволення.

Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 14 серпня 2025 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: