Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2025 року м. Миколаїв
провадження №22-з/812/112/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Локтіонової О. В.,
суддів: Крамаренко Т. В., Ямкової О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «Завод «Екватор» про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Завод «Екватор» про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,
В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 16 000 грн, вихідної допомоги у сумі 19 240 грн, моральної шкоди у сумі 20 000 грн, а також про зміну запису у трудовій книжці щодо підстав звільнення з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України на ч.3 ст.38 КЗпП України.
Позивач зазначав, що з 11 квітня 2013 року перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Завод «Екватор» (далі - АТ «Завод «Екватор»), обіймаючи посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування.
05 червня 2023 року без його згоди роботодавець перевів його на посаду прибиральника територій у господарчій відділ, а 16 серпня 2023 року звільнив його з посади на підставі п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.
Позивач вказував, що його переведення на іншу посаду та звільнення були незаконними.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2025 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Завод «Екватор» повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесе і які очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становить 8000 грн - гонорар адвоката за участь у справі, який включає в себе підготовку та подачу відзиву, участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції, у випадку необхідності складання процесуальних документів під час участі у розгляді справи.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2025 року - без змін.

У судовому засіданні 22 жовтня 2025 року в суді апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Гоцуляк Ю. С. просила вирішити питання стягнення судових витрат після ухвалення судового рішення у справі.

27 жовтня 2025 року представник АТ «Завод «Екватор» через систему «Електронний суд» подала заяву з додатками про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн, понесених у суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 подав заяву, в якій заперечував проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач зазначав, що його сім`я (він та дружина) є малозабезпеченою, він перебуває на обліку як одержувач житлової субсидії/пільги, хворіє. Заявлені відповідачем до стягнення витрати є завищеними, не підтверджені належним чином. До заяви додав: виписку №8932.2024 з медичної картки стаціонарного хворого, дата госпіталізації 24 грудня 2024 року, дата виписки 28 грудня 2024 року; виписку із медичної карти стаціонарного хворого №7926/2088, дата госпіталізації 25 вересня 2024 року, дата виписки 02 жовтня 2024 року; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03 листопада 2025 року, де вказано, що за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року інформація щодо джерел/сум виплачених доходів та утримання податків в реєстрі відсутня; довідку з ГУ ПФУ в Миколаївській області від 16 вересня 2025 року, в якій вказано, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та станом на 16.09.2025 одержує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям; довідку з ГУ ПФУ в Миколаївській області від 23 жовтня 2025 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії: травень 2025 року - вересень 2025 по 3904,76 грн, жовтень 2025 року - 3966,25 грн.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що заява представника АТ «Завод «Екватор» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частина 8 статті 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Стаття 133 ЦПК України регламентує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок його обчислення, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні його позовних вимог залишено без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні 22 жовтня 2025 року в суді апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Гоцуляк Ю. С. заявила про стягнення орієнтовної вартості витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн.

Разом з заявою про ухвалення додаткового судового рішення 27 жовтня 2025 року відповідачем надано такі докази: договір №07/05-2 про надання правничої допомоги від 07 травня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Гоцуляк & Тітусь» та АТ «Завод «Екватор»; додаткову угоду №9 від 17 вересня 2025 року до договору від 07 травня 2024 року №07/05-2 про надання правничої допомоги, у якій вказано, що гонорар адвоката за надання послуг у суді апеляційної інстанції становить 8000 грн; акт здачі - приймання виконаних робіт (надання послуг) від 27 жовтня 2025 року, які складалися з вивчення матеріалів апеляційного провадження для підготовки відзиву, складання відзиву, подання його до суду та направлення стороні, представлення інтересів клієнта у апеляційному суді; рахунок - фактуру №27/10 від 27 жовтня 2025 року на суму 8000 грн; платіжну інструкцію від 27 жовтня 2025 року №3198 на суму 8000 грн.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про незгоду з заявленою сумою витрат, посилаючись, серед іншого, на своє скрутне матеріальне становище.

Зміст судового рішення суду апеляційної інстанції свідчить, що судом не вирішувалося питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, бо представник відповідача зазначив, що докази їх понесення будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Протягом п`яти днів такі докази були подані, а тому вказане потребує ухвалення додаткового судового рішення.

Аналізуючи надані представником відповідача послуги з надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції з урахуванням складності та характеру справи, її перегляду в суді апеляційної інстанції за участю представників сторін, та виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, фінансовий стан обох сторін, колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення таких витрат за рахунок позивача в загальному розмірі 2000 грн. Цей розмір витрат колегія суддів вважає співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом Гоцуляк Ю. С. роботами (наданими послугами), часом, витраченим нею на виконання робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За наведеного є підстави для часткового задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового судового рішення шляхом стягнення на його користь з позивача 2000 грн витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Що стосується посилань позивача на те, що члени малозабезпечених сімей звільняються від сплати усіх судових витрат, то вони є хибними.

Згідно з вимогами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Отже, вказане стосується саме сплати судового збору, а не витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів врахувала майновий стан позивача при визначенні суми витрат, які підлягають сплаті ним відповідачу.

Керуючись ст. 270, 381 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Акціонерного товариства «Завод «Екватор» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Завод «Екватор» витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

О. О. Ямкова

Повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року.