Справа № 643/7427/25
Провадження № 2/643/3828/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, -

у с т а н о в и в :

Стислий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач Комунальне підприємство «Харківводоканал» в особі представника Панасенко І.О., яка діє на підставі довіреності, звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який в подальшому уточнив та остаточно просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість в сумі 44 895,70 гривень, з яких: 24 329,90 гривень за послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року; 19 558,38 гривень за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року; 1 007,42 гривень за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року. Також просив стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, облік нарахувань та сплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, установлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг. Посилався, що 09.05.2025 відповідачам була направлена претензія №604 з пропозицією погасити борг у 3-денний термін. На момент подання позову відповідачі не здійснили ніяких заходів для погашення заборгованості. У порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відповідачі належним чином не виконували зобов`язань з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість в сумі 54 316,11 гривень, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року у сумі 30 329,60 гривень; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року у сумі 23 986,51 гривень. Посилався, що на підставі моделі договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем), умови якої однаково діють для всіх споживачів житлового будинку АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалися нарахування за абонентське обслуговування та виникла заборгованість за період з 01 червня 2022 по 31 березня 2025 у сумі 1007,42 грн. Посилався, що на момент подання позовної заяви відповідачі не здійснили жодних заходів для повного погашення заборгованості.

Аргументи учасників справи

01 вересня 2025 року від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, у якому відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Харківводоканал». В обґрунтування обраної позиції зазначили, що позивачем був пропущений строк позовної давності, тому просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог за період з 01.02.2017 по 13.05.2022. Крім того, посилаються, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають з квітня 2022 року, перебувають на реєстраційному обліку, як внутрішньо переміщені особи у м. Дніпрі.

11 вересня 2025 року від представника позивача КП «Харківводоканал» Трофімчук К.С., яка діє на підставі довіреності, надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що із заявами про проживання не за місцем реєстрації і проведенням перерахунку до КП «Харківводоканал» відповідачі не зверталися. Щодо заяви відповідачів про пропущення строку позовної давності зазначила, що згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, що знаходиться в матеріалах справи, відповідачами за позовний період було сплачено 11 118, 75 грн, тобто заборгованість сплачувалася частково. Посилалася, що перебіг позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг переривається у разі часткового погашення боржником відповідної заборгованості. Крім того, звертала увагу, що відповідачі по справі не відмовлялись від послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. До позовної заяви надано всі необхідні докази існування невиконаного обов`язку відповідачів по сплаті за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В свою чергу відповідачі не довели наявність обставин, які можуть свідчити про відсутність у них обов`язку перед підприємством.

11 вересня 2025 року від представника позивача КП «Харківводоканал» Трофімчук К.С., яка діє на підставі довіреності, надійшла заява, в якій остання при ухваленні рішенні просила врахувати, що Законом України від 30 березня 2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

24 жовтня 2025 року від представника позивача КП «Харківводоканал» Кашіна В.М., який діє на підставі довіреності, надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він остаточно просив стягнути з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість в сумі 44 895,70 гривень, з яких: 24 329,90 гривень за послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року; 19 558,38 гривень за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року; 1 007,42 гривень за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року. Зазначив, що 29.09.2025 відповідач ОСОБА_2 звернулася до КП «Харківводоканал» із заявою щодо проведення перерахунку на підставі наданих документів щодо відсутності за місцем реєстрації відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квітня 2022 року, у зв`язку з чим КП «Харківводоканал» здійснив перерахунок заборгованості відповідачів та, як наслідок, подав заяву про зменшення позовних вимог. Рух справи

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 14 травня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача КП «Харківводоканал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, 11 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача КП «Харківводоканал» Трофімчук К.С., яка діє на підставі довіреності, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомили, скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 25 листопада 2025 року пояснила, що до 2019 року вона та інші відповідачі здійснювали оплату за комунальні послуги, що надає КП «Харківводоканал». Зазначила, що у квітні 2022 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали проживати до міста Дніпра, де мешкають й досі. Зауважила, що відповідач ОСОБА_4 з 21 червня 2022 року має ІІ групу інвалідності безстроково. Посилалася, що з розрахунками, наданими суду позивачем, вона не погоджується, вважає їх нечесними та неправильними, однак контрозрахунку вона не має, зазначити, у якій саме частині вона не погоджується з розміром заборгованості, обрахованого позивачем, також не може. На думку відповідача ОСОБА_1 , позивач мав би врахувати, що двоє з відповідачів з 2022 року не мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повернулися до суду, як неотримані відповідачами із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, ураховуючи, що позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи думку відповідача ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи за відсутності позивача та інших відповідачів, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних осіб.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 перебувають на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходить своє підтвердження відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

За адресою АДРЕСА_1 , Комунальним підприємством «Харківводоканал» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Отже, відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає КП «Харківводоканал».

Унаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення за відповідачами утворилася заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 у загальному розмірі, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, - 44 895,70 гривень, з яких: 24 329,90 гривень за послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року; 19 558,38 гривень за послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року; 1 007,42 гривень за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року, що підтверджується розрахунками заборгованості по вказаному вище особовому рахунку, здійсненим КП «Харківводоканал».

Як убачається з доданої до відзиву на позовну заяву копії довідки від 16.04.2022 №1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії довідки від 21.04.2022 №1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачами надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №441458208 від 29.08.2025, згідно з якою, квартира АДРЕСА_4 , належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по частині кожній.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення віднесено до комунальних.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» унормовано, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води.

Правилами ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч. 1 ст. 64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.

Правилами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» унормовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які їм надавало КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не здійснювали, внаслідок чого за ними утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року в сумі 24 329,90 гривень, заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року в сумі 19 558,38 гривень.

Відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених вимог, в якій вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог за період з 01.02.2017 по 13.05.2022.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це закріплено положеннями ст. 257 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, як це унормовано вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України.

За правилами ч. 5 ст. 216 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, прийнятій у справі №6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року, прийнятій у справі №6-169цс14, від 30 вересня 2015 року, прийнятій у справі №6-154цс15, зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п. 6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019, прийнятій по справі №911/3681/17).

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», та від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Як зазначалося судом вище, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року у сумі 24 329,90 гривень та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2025 року у сумі 19 558,38 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України №530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.

У постановах Верховного Суду від 7 вересня 2022 року, прийнятій у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року, прийнятій у справі №728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який було доповнено згідно із Законом №2120-IX від 15.03.2022, в редакції Закону №3450-IX від 08.11.2023, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» №4434-ІХ від 14 травня 2025 року пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Зазначено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, у спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, надані з квітня 2017 року по 31 березня 2025 року, в силу п. 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (13.05.2025) не спливла.

Разом з цим, в межах розгляду даної справи позивач не довів, а суд не встановив обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позовної давності, що дає суду підстави для відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2017 по 31.03.2017 та централізованого водовідведення за період з 01.02.2017 по 31.03.2017, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

За правилами ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 14, 15 постанови Кабінету Міністрів України №690 від 05 липня 2019 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

З огляду на викладене, суд погоджується з наданими представником позивача розрахунками заборгованості за абонентське обслуговування, та приймає їх.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Що стосується наданих відповідачами довідок №1201- від 21.04.2022, №1201- від 16.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно до яких відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_3 , то суд звертає увагу, що відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження обставин того, що вони сплачують комунальні послуги за вказаною в довідках адресою, як і не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідачі зверталися до КП «Харківводоканал» із заявами, в якій повідомили останнього про обставини їх непроживання за адресою АДРЕСА_1 , за якою позивачем надавалися послуги відповідачам та за якою утворилася наведена у позовній заяві заборгованість.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що хтось із відповідачів у встановленому законом порядку звертався з відповідними заявами до компетентного органу з призначення їм пільги на оплату житлово-комунальних послуг.

Більш того, 24 жовтня 2025 року від представника позивача КП «Харківводоканал» Кашіна В.М. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він остаточно просив стягнути з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість в сумі 44 895,70 гривень, зазначивши, що лише 29.09.2025 відповідач ОСОБА_2 звернулася до КП «Харківводоканал» із заявою щодо проведення перерахунку на підставі наданих документів щодо відсутності за місцем реєстрації відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квітня 2022 року, у зв`язку з чим КП «Харківводоканал» був здійснений перерахунок заборгованості відповідачів, заборгованість зменшено.

Отже, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в межах позовної давності за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2025 року, загальна сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, з урахуванням строку позовної давності, абонентського обслуговування, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача, становить 44 251 гривень 06 копійок, з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2025 року в сумі 23 966 гривень 48 копійок, заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2025 року в сумі 19 277 гривень 16 копійок, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року в сумі 1007 гривень 42 копійки.

Розподіл судових витрат

16 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача КП «Харківводоканал» Трофімчук К.С., яка діє на підставі довіреності, надійшла заява про стягнення з відповідачів витрат, пов`язаних з розглядом справи в сумі 200,00 гривень.

Згідно з платіжною інструкцією №4704 від 08 травня 2025 року при пред`явленні позову до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень.

Відповідно до копії квитанції з АТ «Укрпошта» та опису вкладень, позивач КП «Харківводоканал» поніс витрати в сумі 200,00 грн за направлення копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам (по 50,00 грн на кожного відповідача).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на 98,56%, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 387,52 гривень.

Водночас, відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як убачається з наданої відповідачами до відзиву на позов копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №339307 серії 12 ААВ від 27.06.2022, відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має статус особи з інвалідністю ІІ групи довічно, а відтак, остання звільнена від сплати судового збору.

З огляду на викладене, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір у сумі 1790,64 гривень у рівних частках по 596,88 гривень з кожного, інша частина в сумі 596,88 гривень компенсується позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» підлягають стягненню витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 200,00 гривень у рівних частках по 66,66 гривень з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з центрального водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість у загальній сумі 44 251 (сорок чотири тисячі двісті п`ятдесят один) гривень 06 копійок, з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2025 року в сумі 23 966 гривень 48 копійок, заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2025 року в сумі 19 277 гривень 16 копійок, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 червня 2022 року по 31 березня 2025 року в сумі 1007 гривень 42 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір у сумі 1790,64 гривень у рівних частках по 596,88 гривень з кожного.

Судовий збір у розмірі 596,88 гривень компенсувати Комунальному підприємству «Харківводоканал» за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 200,00 гривень у рівних частках по 66,66 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Харківводоканал», , місцезнаходження: 61013, м.Харків, вул. Конторська, буд. 90;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова