Провадження №2/748/1246/25
Єдиний унікальний № 748/2598/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Костюкової Т.В.,

за участі секретаря Гофрик К.С.

представника позивача адвоката Сапона К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігів у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року засобами поштового зв`язку позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить: -стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер: :05:000:0493 за період 2018 рік 2024 рік в сумі 20 583,85 грн; -визнати відсутнім право оренди земельної ділянки, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га, кадастровий номер: :05:000:0493, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва за Приватним акціонерним товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ», код юридичної особи 00497377; -зобов`язати Приватне акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ», код юридичної особи 00497377 повернути позивачу за актом приймання-передачі земельну ділянку, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4,1063 га, кадастровий номер - :05:000:0493, цільове призначення для ведення товарного сільського виробництва та вирішити питання про розподіл понесених судових витрат: судового збору в розмірі 3633,60 грн та витрат на правничу допомогу 15000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 успадкував після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га, кадастровий номер: :05:000:0493, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва, яка на підставі договору оренди землі № 51 від 18 червня 2015 року знаходиться в оренді у Приватного акціонерного товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ». Строк оренди , що визначений договором становить до 18 червня 2025 року. Після оформлення спадкових прав позивач письмово звертався до відповідача зі зверненнями від 28 березня 2025 року та відповідно 20 травня 2025 року, в яких повідомив, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер - :05:000:0493, яка перебуває в оренді з вимогою оплатити заборгованість з орендної плати, яка виникла за період з 2018 року та по 2024 рік з наданням реквізитів до оплати та повідомив, що не має наміру на поновлення Договору оренди землі № 51 від 18.06.2015 року. Відповідач не вживав дій, щ визначені п. 19 Договору з метою поновлення його на новий строк. Відповідей на свої звернення він не отримав, орендна плата йому теж не була виплачена, з урахуванням чого звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 07 серпня 2025 року відкрив провадження по справі та призначив підготовче судове засідання, надавши відповідачу строк для подачі відзиву по справі.

Ухвалу про відкриття провадження по справі відповідач отримав 09.08.2025 року в Електронному суді» , підтвердженням чого є довідка про доставку електронного документу в електронний кабінет ( а,с 34)

02.09.2025 року відповідачем був поданий відзив по справі , зі змісту якого вбачається, що з позовом Приватне акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» не погоджується, вважає підстави для його задоволення відсутні.

Разом з тим, суд зауважує, що в силу приписів ч. 7, 8 ст 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу (п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету .

Отже, враховуючи вказані приписи та фактичне подання відзиву відповідачем лише 02.09.2025 року, строк для подання відзиву відповідачем пропущено, клопотань про його поновлення не подано, з урахуванням чого суд вирішує справу за наявними матеріалами

Ухвалою від 17 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду на 28 жовтня 2025 року.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сапон К.Л. підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позові, акцентувавши увагу суду, що строк дії договору оренди сплив, дії щодо наміру його поновлення на новий строк відповідачем не вживалися, з урахуванням чого земельна ділянка підлягає поверненню позивачу, орендна плата за 2018-2024 роки відповідачем не виплачена, розрахунок суми орендної плати проведено за 7 років в розмірі 2940,55 грн за кожен рік користування, з урахуванням чого сума до виплати становить 20583,85 грн, яка включає в себе податки згідно вимог податкового законодавства. Крім того, заначив, що сторона позивача заявляючи вимоги щодо стягнення орендної плати вимоги щодо її індексації не ставить.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Годун І.В. позов не визнала, зазначивши, що заборгованість за 2018-2024 роки по орендній платі перед позивачем погашена, про що долучила платіжну інструкцію від 27.10.2025 року щодо перерахування коштів ОСОБА_1 в сумі 15849,57 грн, вказавши що сума орендної плати , яка перерахована позивачу не включає ПДВФ та суму військового збору, так як обов`язки щодо сплати податків згідно вимог Податкового кодексу України та п. 9 Договору оренди землі № 51 від 18 червня 2015 року покладається на відповідача , так як податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення є орендар. Відповідач на давав позивачу проект договору, відповідно до якого виявляв бажання продовжити орендні відносини, однак його умови позивачем не були прийняті. Вказаний проект надавався не раніше червня 2025 року , більш точного часу сказати не може. Також клопотала перед судом щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

28 жовтня 2025 року суд шляхом постановлення протокольної ухвали оголосив перерву в судовому засіданні та відклав справу на 27 листопада 2025 року з метою підтвердження відомостей щодо зарахування податків з суми оренди, яка була сплачена.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» був укладений договір оренди землі № 51 ( а.с 15-17 зворот.) відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :05:000:0493 для ведення товарного сільського виробництва, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га ( п.1 Договору)

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :05:000:0493 для ведення товарного сільського виробництва, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га належало на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №936079, що був виданий на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20 грудня 2005 року за № 657 ( а.с 20)

Договір укладено на 10 років ( уразі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культу згідно з гідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( п. 8 Договору)

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2940,55 грн, з якої вираховується податок з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України ( п. 9 Договору)

У питаннях поновлення договору оренди землі сторони керуються положеннями ст 33 ЗУ «Про оренду землі». Зокрема , орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за 2 місяці до спливу договору оренди землі. При цьому орендодавець у місячний розглядає надісланий орендарем повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує за необхідності істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі. ( п. 19 Договору)

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у строк 3 робочі дні, після державної реєстрації права оренди за актом приймання-передачі ( п.20 Договору)

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку у разі смерті до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору ( п.40 Договору)

Дія Договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, , викупу земельної ділянки та ліквідації юридичної особи-орендаря ( п. 37 Договору)

Договір набирає чинності після підписання сторонами . Право оренди за цим Договором виникає з моменту державної реєстрації цього права ( п. 43 Договору)

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.08.2025 року за № 1641391 24.06.2015 року було зареєстроване право оренди земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0493, номер запису 58155220 ( а.с 29-30)

На виконання мов укладеного Договору оренди землі № 51 ОСОБА_2 як орендодавець передав, а ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» як орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0493, про що був складений акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду ( а.с 18)

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.01.2025 року та зареєстрованого в реєстрі за №19 слідує, що ОСОБА_1 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку, кадастровий номер :05:000:0493 для ведення товарного сільського виробництва, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га. ( а.с 13)

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79817459 від 24.01.2025 року вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадкоємець ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0493 ( а.с 14)

Право власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0493 для ведення товарного сільського виробництва, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га 24.01.2025 року зареєстровано за ОСОБА_1 , підтвердженням чого є витяг з Державного реєстру речових прав № 409609569 від 24 січня 2025 року ( 13 зворот.)

28 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 листом повідомив відповідача Приватне акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» про перехід права власності на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0493 в порядку спадкування та просив виплатити йому несплачену орендну плату за договором оренди № 51 від 18.06.2015 року та не поновлювати Договір оренди землі по закінченню строку його дії, оскільки не має наміру продовжувати оренду або заключати інший договір ( а.с 21)

Вказаний вище лист був направлений на адресу відповідача Приватного акціонерного товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Седнів, вул. Я.Лизогуба,13 рекомендованим листом 413 з описом вкладення та отриманий відповідачем 03.04.2025 року ( а.с 21 зворот-22-зворот, а.с 27)

20 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача Приватного акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» про виплату не сплаченої орендної плати за Договором оренди землі №51 від 18.06.2015 року кадастровий номер :05:000:0493 , яка перейшла йому у спадок з зазначенням реквізитів для зарахування орендної плати та у зв`язку із закінчення дії Договору оренди з проханням надати акт приймання-передачі земельної ділянки та вивести земельну ділянку в натурі ( а.с 23)

Вказаний вище лист був направлений на адресу відповідача Приватного акціонерного товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Седнів, вул. Я.Лизогуба,13 рекомендованим листом 378 з описом вкладення та отриманий відповідачем 29.05.2025 року ( а.с 23 зворот-24-зворот, а.с 27)

Відповідно до платіжної інструкції№7072 від 27.10.2025 року Приватне акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» перерахувало на рахунок позивача ОСОБА_1 15849,57 грн, призначення платежу орендна плата за землю за 2018-2024 роки згідно договору №51 від 18.06.2025 року( а.с 81)

Таким чином, між сторонами склалися земельні правовідносини.

Згідно ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Згідно ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно дост.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Відповідно до ст. 93 ЗК України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Частиною 2статті 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу ч.1ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістомст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідност.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що термін дії договору оренди №51 від 18 червня 2015 року , що був укладений на 10 років сплив 18.06.2025 року, що узгоджується із умовами , що визначені як п. 43 Договору , так і ст. 19 ЗУ «Про оренду землі».

Пунктом 19 Договору були передбачені умови його поновлення. Зокрема сторони погодили, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за 2 місяці до спливу договору оренди землі. При цьому орендодавець у місячний розглядає надісланий орендарем повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону,, узгоджує за необхідності істотні умови договору і за відсутності заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» ( у редакції, що діяла на час укладення договору) було передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В свою чергу, 16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону «Про оренду землі» викладена у новій редакції.

Розділ ІХ «Перехідні положення» Закону «Про оренду землі» доповнений абзацами третім і четвертим такого змісту:

« Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».

Судом встановлено, після закінчення строку дії договору оренди № 51 від 18 червня 2015 року додаткова угода в місячний термін між сторонами не укладена, з чого слідує, що Приватне акціонерне товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» не реалізувало право на поновлення договору оренди землі та не підтвердило продовження користування земельною ділянкою після спливу строку цього договору, у встановленому законом порядку Позивач ОСОБА_1 надсилав 28 березня 2025 року та 20 травня 2025 року на адресу орендаря заяви зі змісту яких слідує, що наміру продовжувати орендні відносини не має та просив повернути йому земельну ділянку.

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач не здійснював волевиявлення на укладення додаткової угоди до договору оренди землі з метою його поновлення, правовідносини між сторонами щодо продовження дії договору оренди не виникли, відтак у відповідача відсутнє право оренди земельної ділянки, яка належить позивачу, тому позовні вимоги щодо визнання відсутнім право оренди земельної ділянки, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га, кадастровий номер: :05:000:0493, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва та повернення позивачу за актом приймання-передачі земельної ділянки підлягають задоволенню.

Щодо сплати заборгованості по орендній платі суд зауважує наступне.

Відповідно до п. 9 Договору оренди №51 від 18 червня 2015 року , що діяв до 18.06.2025 року ( включно) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2940,55 грн, з якої вираховується податок з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що заявлені вимоги щодо стягнення орендної плати заявлені без обчислення розміру індексації, претензій щодо розміру індексації сторона позивача не має, з урахуванням чого суд враховуючи принцип диспозитивної здійснює розгляд справи в межах позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача долучила платіжну інструкцію №7072 від 27.10.2025 року, з якої вбачається, що відповідач сплатив позивачу 15849,57 грн . Призначення платежу: орендна плата за землю 2018-2024 роки згідно договору №51 від 18.06.2015 року.

Як зазначила в судовому засіданні представник відповідача вказана орендна плата виплачена з вирахуванням податків, адже їх сплата покладена на Приватне акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» як податкового агента.

Суд враховує, що згідно з пп. 164.2.5 ст. 164 Податкового кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 Кодексу.

Підпунктом 170.1.1 ст. 170 ПК передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

Таке ж положення містить п.9 укладеного сторонами договору оренди.

Так, об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Доходи від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення оподатковуються податковим агентом за ставкою 18 %.

Крім того, такі доходи підлягають оподаткуванню військовим збором. Ставка збору становить 1,5 % від об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу (пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Отже, доходи Позивача від здавання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оподатковуються військовим збором за ставкою 1,5 відсотка та податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %, як наслідок сума визначена умовами договору (нарахована) та сума до виплати орендарю відрізняються на розмір податків і зборів.

Таким чином, із нарахованих до сплати позивачу сум необхідно вирахувати податок з доходів (18%) та військовий збір (1,5%), який за позивача сплачує орендар як податковий агент.

На підтвердження своїх зобов`язань як податкового агента відповідач надав до суду платіжну інструкцію №7071 від 27.10.2025 року відповідно до якої Приватним акціонерним товариством науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» була сплачена сума ПДФО із орендної плати за землю в сумі 3705,09 грн ( а.с 88) та платіжну інструкцію №7070 від 27.10.2025 року відповідно до якої Приватним акціонерним товариством науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» була сплачена сума 1029,19 грн військового збору із орендної плати за землю ( а.с 89)

У судовому засіданні 27.11.2025 року представник позивача відмовився від позову в частині стягнення орендної плати та просив закрити провадження в цій частині

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи заявлене клопотання під час судового розгляду представника позивача, з урахуванням досліджених судом доказів , які підтверджують сплату орендної плати, суд приймає відмову від позовних вимог в частині стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер: :05:000:0493 за період 2018 рік 2024 рік в сумі 20 583,85 грн, що є підставою для закриття провадження в даній частині позовних вимог.

Щодо стягнення судових витрат.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 ст.137 ЦПК України).

На зазначене звернула увагу Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження судових витрат позивачем надано договір №03-07/25 про надання юридичних послуг від 23 липня 2025 року ( а.с 75-77) додаткову угоду № 1 до договору №03-07/24 про надання юридичних послуг від 23 липня 2025 року ( а.с 78) акт прийому-передачі виконаних робіт для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару) згідно до договору №03-07/24 про надання юридичних послуг від 23 липня 2025 року (а.с.80), рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (а.с.63), рахунок фактуру від 22 жовтня 2025 року на суму 15000 грн ( а.с 79), ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю ( а.с 40-41)

З вищезазначених доказів вбачається, що вартість правничої допомоги становить 15000 грн. перелік робіт, які були прийняті клієнтом визначені в акт прийому-передачі виконаних робіт

Згідно з правилами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Пунктами 1 та 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У пунктах 34-47 Додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частинах 5 та 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні представником відповідача заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, так як останні є завищеними.

За вказаних вище обставин, враховуючи позицію відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу , суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, які на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та підтверджується матеріалами справи.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3633,60 грн ( а.с 1)

Відповідно до п.1 ч.2 ст 141 ЦПК України з Товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» на користь ОСОБА_1 має бути сплачений понесений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Разом з тим сума судового збору в розмірі 1211,20 грн стягненню з відповідача в силу приписів п.5 ч. 1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" не підлягає, так як провадження у справі закрито в частині стягнення орендної плати за клопотанням сторони позивача у звязку з відмовою від позовних вимог в даній частині і така відмова прийнята судом

Керуючись ст.12, 13, 81, 255,259, 263-265, 268,293 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити

Визнати відсутнім право оренди земельної ділянки, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4.1063 га, кадастровий номер: :05:000:0493, цільове призначення - для ведення товарного сільського виробництва за Приватним акціонерним товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ», код юридичної особи 00497377.

Зобов`язати Товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» повернути ОСОБА_1 за актом приймання-передачі земельну ділянку, що розташована на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області площею 4,1063 га, кадастровий номер - :05:000:0493, цільове призначення для ведення товарного сільського виробництва.

Закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер: :05:000:0493 за період 2018 рік 2024 рік в сумі 20 583,85 грн.

Стягнути з Товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 грн

Стягнути з Товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Приватне акціонерне товариство науково-виробниче об`єднання «ЧЕРНІГІВЕЛІТКАРТОПЛЯ» , адреса місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Седнів, вул. Я. Лизогуба, буд. 13

Суддя Т.В. Костюкова