Справа № 758/4720/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 стягнення аліментів.

Зазначала, що з 29.07.2006 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2013.

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З дня розірвання шлюбу - 10.12.2014 і до дня подання позовної заяви, діти проживають разом з нею.

Відповідач допомоги на утримання дітей не надає.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь: на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 9 150 грн. 33 коп., починаючи з 31.10.2017 і до досягнення нею повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 9 150 грн. 33 коп., починаючи з 31.10.2017 і до досягнення ним повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відзиві на позов, відповідач вказав на те, що після розірвання шлюбу з 2015 року з ним постійно проживають діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Син - ОСОБА_6 також фактично проживає разом з ним, а у ОСОБА_1 лише ночує.

З моменту розірвання шлюбу він повністю утримує дітей, позивачка взагалі не приймає участі в утриманні дітей.

Оскільки діти перебувають на його утриманні, підстав для задоволення позову про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дітей, немає.

Посилаючись на зазначені обставини, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей.

Зазначав, що з 29.07.2006 перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2013.

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після розлучення діти проживали як у матері, так і у батька, але переважно у батька.

Після розірвання шлюбу доньки проживають разом з ним постійно, а син фактично проживає з ним, у відповідачки лише ночує.

З моменту народження дітей, вони перебувають на його повному утриманні.

За останні декілька років ним було понесено лише документально підтверджених додаткових витрат на дітей у розмірі 997 945 грн. 15 коп.

З моменту розірвання шлюбу відповідачка не приймає участі в утриманні дітей.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 33% від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, стягнути з відповідача на його користь 498 972 грн. 58 коп. додаткових витрат, понесених на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 20.09.2018 зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У відзиві на зустрічний позов, ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову вказала на наступне.

Певний час її з ОСОБА_2 старша донька проживає за її згодою з батьком.

Місце проживання молодшої доньки та сина не визначено ні органом опіки та піклування, ні рішенням суду.

Після розірвання шлюбу молодша донька та син проживають разом з нею.

А тому позовні вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання дітей є безпідставними.

Позов в частині стягнення додаткових витрат на суму 1 065185,16 є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами.

Вона піклується про своїх дітей та утримує їх.

Посилаючись на зазначені обставини, просила відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

У подальшому, ОСОБА_2 були неодноразово подані заяви про збільшення розміру позовних вимог в частині розміру додаткових витрат, в останній редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його корить 764 262 грн. додаткових витрат на утримання дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просили відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2013.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

ОСОБА_1 на обґрунтування тієї обставини, що діти проживають разом з нею надані акти обстеження проживання умов дітей.

Так, відповідно до актів обстеження умов проживання від 28.02.2017 та від 18.01.2018 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації були обстежені умови проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 за заявами ОСОБА_1 та встановлені належні умови для проживання дітей (а.с. 22-23 т. 1)

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.01.2019 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації встановлено те, що ОСОБА_3 , 2001 року народження, ОСОБА_4 , 2007 року народження, ОСОБА_6 , 2009 року народження, проживають разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 195 т. 2).

ОСОБА_2 на підтвердження обставини того, що діти проживають разом з ним також надані акти обстеження проживання умов дітей.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації встановлено те, що ОСОБА_4 , 2007 року народження, з її слів з березня 2020 року проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 під час огляду ОСОБА_6 , 2009 року народження, був відсутній, зі слів батька син пішов до матері (а.с. 218 т. 3).

У судовому засіданні 18.11.2025, відповідач, заперечуючи проти первісного позову, зокрема, вказав на те, що діти до повномасштабного вторгнення проживали разом з ним, після початку повномасштабного вторгнення діти проживають разом з матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд не приймає до уваги акти обстеження умов проживання від 28.02.2017 та від 18.01.2018, надані позивачкою як незалежні доказ у даній справі, оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 18.04.2018 та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей, починаючи з 31.10.2017.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 18.01.2018 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації були обстежені умови проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 за заявами ОСОБА_1 та встановлені належні умови для проживання дітей, однак не констатовано місце проживання дітей

В свою чергу надані відповідачем документи (а.с. 189-194, 198-199 т. 1) також не свідчать про те, що діти проживали з ним з 31.10.2017 по 24.02.2022.

Крім того, акт обстеження умов проживання дітей датований 19.05.2017 (а.с. 230 т. 1), а акт обстеження житлово-побутових умов проживання стосується ОСОБА_3 (а.с. 240-241 т. 1).

А тому суд не приймає зазначені документи, надані ОСОБА_2 як належні докази на підтвердження обставини постійного проживання дітей разом з ОСОБА_2 .

Водночас відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.06.2020 службою у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації встановлено те, що ОСОБА_4 , 2007 року народження, з її слів з березня 2020 року проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 під час огляду ОСОБА_6 , 2009 року народження, був відсутній, зі слів батька син пішов до матері.

Як вказували сторони питання щодо визначення місця проживання дітей не вирішувалися.

З наданих сторонами доказів вбачається те, що діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , у період з 31.10.2017 по 24.02.2022 проживали як разом з батьком, так і разом з матір`ю.

Ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не доведено, що основним місцем проживання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вказаний період було разом з матір`ю або разом з батьком.

Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на дитину на користь одного з батьків є факт проживання з ним самої дитини, на утримання якої і стягуються аліменти, такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19.

Як установлено, з наданих ОСОБА_2 документів, останній ніс витрати по утриманню дітей (а.с. 242-250 т. 1, а.с. 1-105 т. 2, а.с. 160-175 т. 3).

Однак, із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що відповідач допомогу на утримання дітей надає нерегулярно.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обґрунтовуючи позов в частині визначення розміру аліментів на дітей у розмірі по 9 150 грн. 33 коп. ОСОБА_1 вказувала на те, що ОСОБА_2 має задовільний стан здоров`я, у його власності є рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти.

Заперечуючи проти позову в цій частині ОСОБА_2 вказував на те, що він є людиною пенсійного віку, не працює, має незадовільний стан здоров`я.

ОСОБА_2 надано наказ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України від 15.11.2018 № 716/6 припинено нотаріальну діяльність ОСОБА_2 (а.с. 121 т. 2).

Доказів того, що ОСОБА_2 за своїм матеріальним станом може сплачувати аліменти у визначеному ОСОБА_1 розмірі, останньою суду не надано.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 196 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3 196 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Одночасно, зустрічний позов ОСОБА_2 , поданий до суду 19.09.2018, в частині стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2009 року народження, задоволенню не підлягає як необґрунтований та недоведений.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог СК України стягнення аліментів необхідно здійснювати, починаючи з дня пред`явлення позову до суду -і до досягненню дитиною повноліття.

Разом з тим, позов в часині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ураховуючи те, що доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано, як і не надано суду доказів постійного проживання дітей разом з ОСОБА_1 у період з 31.10.2017 по 17.04.2018 (дати подачі позову), а тому правових підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час немає.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

В силу норм ст. 185 СК України законодавець відносить до додаткових витрат на дитину, витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 127/16614/15-ц (провадження № 61-2371св18))

ОСОБА_2 , визначаючи розмір додаткових витрат на дітей у розмірі 764 262 грн., які просив стягнути з ОСОБА_1 на його корить у позові не вказав з якими особливими обставинами, викликані ці додаткові витрати на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 185 СК України та правового висновку від 13.09.2017 р. у справі № 6-1489цс17 ВС, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Такі витрати по суті є виконанням обов`язку батьків, передбаченого ч. 3 ст. 150 СК України.

Крім того, витрати, пов`язані з відпочинком не можуть бути додатковими витрати в силу норм СК України, оскільки доказів того, що такий відпочинок був зумовлений особливими обставинами у житті дітей та що діти потребували оздоровлення та відпочинку біля моря за рекомендацією лікаря чи стану здоров`я, позивачем надано не було.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про стягнення ОСОБА_1 на його корить додаткових витрат на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 764 262 грн. немає.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти: на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 196 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 , та на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3 196 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дітей, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.11.2025.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя С. С. Захарчук