Справа 206/6476/25
Провадження 2-о/206/307/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Плінської А.В.,

присяжних: Лещенко К.М., Мордань І.Г.,

при секретареві Білій О.А.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку,

за участю:

прокурора Геник Л.С.,

представника заявника лікаря-психіатра Мозолюка А.В.,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_1 ,

її захисника Завгороднього О.С.

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Свої вимоги представник заявника обґрунтував тим, що ОСОБА_1 15 листопада 2025 року була госпіталізована до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу. На думку комісії лікарів, ОСОБА_1 становить небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише в умовах стаціонару.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 18 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити особі, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію у психіатричний стаціонар без його згоди в примусовому порядку адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням.

У судовому засіданні представник заявника лікар - психіатр підтримала заяву, прокурор не заперечувала проти задоволення заяви.

Особа, стовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку- ОСОБА_1 суду повідомила, що не бажає лікуватись, її захисник покладався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

В судовому засіданні було встановлено, що 15 листопада 2025 року ОСОБА_1 була госпіталізована до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікарем КНТ «ДБКЛПД» ДОР, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 становить небезпеку для себе та оточуючих.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що ОСОБА_1 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим: контакт малопродуктивний. На запитання відповідає частіше не по суті. Мова змазана. Настрій нестійкий. Дратівлива. Агресивна, відштовхує медперсонал, дезорієнтована. Не може сказати, де знаходиться взагалі. Вважає, що зараз 1997 рік. Вважає, що їй 65 років. Домашню адресу називає неправильно. Не знає, що зараз в країні війна. Знаходячись вдома погрожувала розправою чоловіку та погрожувала вчинити самогубство. Чоловіка та племінницю впізнає не завжди. Іноді сама з собою розмовляє. Пам`ять знижена на поточні та минулі події. Критики до стану немає.

ОСОБА_1 встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки органічної етіології, цементний синдром з психотичними симптомами.

Лікар - психіатр підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах, адже ОСОБА_1 залишається агресивним.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Вищевказані обставини також підтверджуються рапортом.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Керуючись ст.ст.2,5,10,212,259,263-265,268,339-342 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження 49115, м. Дніпро, вул. Бехтєрєва, 1) для надання психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя А.В. Плінська

Присяжні: К.М. Лещенко

І.Г. Мордань