Дата документу 28.11.2025Справа № 554/4902/25
Провадження № 6/554/179/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду міста Полтави у справі №554/4902/25 від 02.06.2025 року про стягнення заборгованості у розмірі 12 166,02 грн. та 2 422,40 грн. судового збору. У порядку повороту виконання рішення суду просить зобов`язати ТОВ «Споживчий центр» повернути ОСОБА_1 грошові кошти безпідставно стягнуті у виконавчому провадженні №78943277 з виконання виконавчого листа №554/4902/25 від 05.08.2025 року, виданого Шевченківським районним судом міста Полтави, у сумі 16 996,95 грн.

В обґрунтування вимог, заявник зазначив, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 02.06.2025 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість у розмірі 12 166,02 грн. та 2 422,40 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення судом було видано виконавчий лист №554/4902/25, який передано приватному виконавцю Лукмаслу М.М. для примусового виконання. На підставі виконавчого документа приватним виконавцем були відкриті виконавчі провадження №78943274 та №78943277.

23.09.2025 року у межах виконавчого провадження №78943277 із його банківських рахунків приватним виконавцем Лукмаслом М.М. було примусово стягнуто 16 996,95 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 16.10.2025 року у справі №554/4902/25 заочне рішення від 02.06.2025 року було скасовано. Отже, правова підстава для виконання рішення суду відпала.

В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до суду не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Оскільки, відповідно до ст.444 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи,суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 02.06.2025 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість у розмірі 12 166,02 грн. та 2 422,40 грн. судового збору (а.с.56-58).

06.10.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 02.06.2025 року.

Ухвалою суду від 16.10.2025 року заяву задоволено, заочне рішення скасовано, повторно розпочато розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке триває.

Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою статті 444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням).

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням належного, безпідставного стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі №203/2612/13-ц.

Отже, цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою ст.444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти, або вилучене його майно на користь стягувача.

За змістом наведеної норми закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Застосовуючи поворот виконання рішення, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Як вбачається із заяви відповідача, ОСОБА_1 просить про поворот виконання скасованого заочного рішення від 02.06.2025 року в порядку ст.444 ЦПК України, мотивованої тим, що приватним виконавцем на виконання цього рішення стягнуто з відповідача 16 996,95 грн. Позаяк заочне рішення скасовано, то відпала підстава стягнення цих коштів.

Відповідно до частини другої статті 444 ЦПК України поворот виконання допускається в разі скасування рішення після його виконання з направленням справи на новий розгляд, лише у разі, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Таким чином, до спірних правовідносин за вимогами заяви не можуть бути застосовані норми вищенаведеної ст.444 ЦПК України, оскільки після скасування виконаного заочного рішення суду від 02.06.2025 року по справі не проводиться новий розгляд, а триває розгляд справи судом першої інстанції на стадії судового розгляду.

Відтак, передбачені законом підстави для повороту виконання заочного рішення суду відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд у відповідності до наведених норм чинного законодавства, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про поворот виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 444 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя А.М.Чуванова