Справа № 367/2979/25
Провадження №2/367/3686/2025
25.11.2025 Ірпінський міський суд Київської області у складі головуючого судді Лещенко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» про відшкодування шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу,
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ТДВ «СК «Альфа-гарант» про відшкодування шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу.
Позов мотивує тим, що 05.11.2024 року о 18 год. 40 хв., в Київській області, м. Ірпінь, на нерегульованому перехресті вул.Лесі Українки та вул. Поставська, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 16.11 та п.12.2 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку «STOP» (проїзд без зупинки заборонено), не дав дорогу автомобілю Renault Megane Scenic, д.н.3. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження а пасажирка автомобіля Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 - тілесні ушкодження.
У Відповідача на час ДТП був поліс ТДВ СК «Альффа Гарант», договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
05.11.2024 р. стався страховий випадок. Для отримання страхового відшкодування
ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 p. N? 1961-IV (далі - Закон N? 1961), звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування (долучивши передбачені законодавством документи).
Відповідно до полісу, ліміт відповідальності складає 160000,00 грн.
Автомобіль ОСОБА_1 отримав значні технічні ушкодження. Згідно зі Звітом N? 15/16.11.24 від 20.11.24р., висновком експерта-товарознавця про вартість матеріального збитку, величина матеріальних збитків, завданих автомобілю становить 311673,7 грн. Вартість звіту 4750,00грн. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідач в установлений судом строк не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав.
З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 05.11.2024 року о 18 год. 40 хв., в Київській області, м. Ірпінь, на нерегульованому перехресті вул.Лесі Українки та вул. Поставська, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Crafter, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 16.11 та п.12.2 ПДР України, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку «STOP» (проїзд без зупинки заборонено), не дав дорогу автомобілю Renault Megane Scenic, д.н.3. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження а пасажирка автомобіля Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 - тілесні ушкодження.
У Відповідача на час ДТП був поліс ТДВ СК «Альффа Гарант», договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
05.11.2024 р. стався страховий випадок. Для отримання страхового відшкодування
ОСОБА_1 відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.04 p. N? 1961-IV (далі - Закон N? 1961), звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування (долучивши передбачені законодавством документи).
Відповідно до полісу, ліміт відповідальності складає 160000,00 грн.
Автомобіль ОСОБА_1 отримав значні технічні ушкодження. Згідно зі Звітом
N? 15/16.11.24 від 20.11.24р., висновком експерта-товарознавця про вартість матеріального збитку, величина матеріальних збитків, завданих автомобілю становить 311673,7 грн. Вартість звіту 4750,00грн.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В порядку ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). (ч2. ст.22 ЦК України).
Правовідносини, які склались між сторонами регулюються нормами спеціального закону, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин.
Ст. 3 зазначеного Закону зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 22.1. Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, а у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої особою шкоди, винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Також, ОСОБА_1 окрім стягнення матеріальної шкоди, просив стягнути з ОСОБА_2 завдану йому внаслідок ДТП моральну шкоду, яка, на його думку, полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, неможливість експлуатації автомобіля за власними потребами, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для нього умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Завдану моральну шкоду позивач оцінив в 10 000,00 грн.
Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»- «... Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Частиною першою ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів .
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим. В решті позову слід відмовити.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263 265 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1187 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» про відшкодування шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу задоволити частково.
Решту позовних вимог залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленомуЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: О.В. Лещенко