КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 370/2365/15-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Борисової О.В., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слив`юк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 10 червня 2025 року, постановлену у складі судді Білоцької Л.В., про призначення судової економічної експертизи

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пашківський сад» про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Пашківський сад» про визнання окремого положення договору та договору недійсним,

встановив:

З вересня 2015 року в провадженні Макарівського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ТОВ «Він Фінанс» до ОСОБА_1 , ТОВ «Пашківський сад» про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Він Фінанс», третя особа ТОВ «Пашківський сад» про визнання окремого положення договору та договору недійсним.

У червні 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання про проведення у справі судово-економічної експертизи.

В обґрунтування заяви вказує, що потрібні спеціальні знання в області економічної експертизи, оскільки відповідач ОСОБА_1 не погоджується з позовними вимогами позивача, а саме сумою заборгованості за тілом кредиту - 310 671 грн. 88 коп., процентами - 339 023 грн. 28 коп., штрафом за порушення умов договору - 578 135 грн. 35 коп. за кредитним договором № MKLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року. Вважає зазначені нарахування заборгованості необґрунтованими.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 10 червня 2025 року клопотання про призначення судової економічної експертизи - задоволено.

Призначено у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

1. Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості станом на 19.03.2018 позичальника ОСОБА_1 (по сплаті відсотків, тіла кредиту, нарахованих сум пені та штрафу) умовам укладеного між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 кредитного договору № МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року?

2. Чи підтверджується заборгованість позичальника ОСОБА_1 (по сплаті відсотків, тіла кредиту, нарахованих сум пені та штрафу) документами первинного обліку?

3. Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором № МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року, відповідно вимогам Положення про кредитування Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» Обліковій політиці Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» інших нормативно-правових документів банку та чинному законодавству України?

4. Чи правильно здійснено Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» нарахування штрафних санкцій за весь період з моменту укладення кредитного договору № МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року?

5. Якими є реальна процентна ставка (у процентах річних) та загальна вартість кредиту (абсолютне значення подорожчання кредиту) за кредитним договором № МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року, та чи відповідає реальна процентна ставка і значення загальної (сукупної) вартості кредиту на момент укладення договору процентам за користування кредитом?

6. Чи підтверджується документально сума заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» за кредитним договором № МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 , в сумі 1 227 830,51 гривні, станом на 11.06.2024 року по сплаті процентів за кредит та штрафу за порушення умов договору, та яка загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» за кредитним договором № МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року станом на 11.06.2024 року?

Проведення експертизи доручено експертам Українського незалежного інституту судових експертиз (01103, м. Київ, бульвар Миколи Міхновського (Дружби Народів), 20, офіс, 32) та надано дозвіл на залучення відповідного спеціаліста для проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ТОВ «Він Фінанс» звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючи на неповне з`ясування обставин справи, неправильну оцінку наданих доказів.

Вказує, що якщо відповідач не погоджується із розрахунком, який міститься в матеріалах справи, він може заперечувати проти суми заборгованості та надати контррозрахунок відповідних нарахувань. Наявних у матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору, тоді як проведення судової експертизи лише збільшить строки розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу - залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Вказує, що позивач при збільшенні позовних вимог, посилаючись на договір №119 від 19 березня 2018 року про відступлення прав вимоги, не надав суду належних доказів щодо обґрунтування збільшення суми боргу з 771 573 грн. 52 коп. до 1 227 830 грн. 51 коп., а саме не визначив період нарахування заборгованості за процентами та період нарахування заборгованості штрафу (не надав розрахунки).

Погоджується з посиланням суду першої інстанції на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2019 у справі № 444/9519/12 та від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753-15-ц та вважає, що відповідно до Закону України «Про судову експертизу» суд не наділений повноваженнями для з`ясування обставин, що мають значення у сфері іншій, ніж право.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та його представника за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Обґрунтовуючи підстави клопотання про призначення експертизи, відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що не погоджується з позовними вимогами позивача, щодо стягнення суми заборгованості за тілом кредиту 310 671 грн. 88 коп., процентами - 339 023 грн. 28 коп., штрафом за порушення умов договору - 578 135 грн. 35 грн. за кредитним договором № MKLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року , а тому є об`єктивна необхідність для призначення експертизи, для чого необхідні спеціальні знання в області економічної експертизи.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, тому суд визнав клопотання відповідача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на вимоги ст.103 ЦПК України.

З висновками суду першої інстанції про наявність підстав для призначення судової економічної експертизи колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та зроблені з дотриманням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Пашківський сад» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 771 573 грн. 52 коп.

У лютому 2018 році відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», третя особа ТОВ «Пашківський сад» про визнання окремого положення договору та договору недійсним.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про призначення судово-економічної експертизи, посилаючись на те, що банк з порушенням умов кредитного договору та несвоєчасно зараховував внесені платежі на погашення кредиту, що спричинило безпідставне нарахування відсотків.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у даній справі № 370/2365/15-ц було призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- Яка дійсна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» за кредитним договором №MKLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року, за тілом кредиту та процентами по процентній ставці в розмірі 20.50 відсотків річних (п.1.1.3 договору кредиту), які повинні розраховуватись на непогашену частину кредиту (згідно п.2.8 договору кредиту та п.1.1.1 договору кредиту) з врахуванням реальних дат сплати чергових платежів ОСОБА_1 .?;

- Яка сума неустойки по договору (із зазначенням за який період і на якій підставі нарахована) та сума неустойки із врахуванням положень ст.258 ЦК України згідно яких до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік?

Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

24 січня 2019 року експерт КНДІСЕ листом № 20034/18-72 повідомив про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів згідно клопотання експерта ( зокрема, виписок банку за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника).

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 06 лютого 2019 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 04 червня 2019 року було задоволено клопотання представника відповідача про витребування у правонаступника банку - ТОВ «Довіра та гарантія» додаткових матеріалів та інформації, необхідних для проведення експертизи.

29 липня 2024 року правонаступник ПАТ «ВБР» - ТОВ «Довіра та гарантія» долучив до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором кредиту № MKLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року ОСОБА_1 , згідно з яким станом на 19 березня 2018 року загальна заборгованість ОСОБА_1 складає 649 695 грн. 16 коп. (т.с. 3, а.с. 11).

17 червня 2024 року представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Пашківський сад» 1 227 830 грн. 51 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 310 671 грн. 88 коп.; заборгованості за процентами 339 023 грн. 28 коп.; штрафу за порушення умов договору 578 135 грн. 35 коп.

Ухвалою суду першої інстанції від 20 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, замінено позивача ТОВ «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс» у зв`язку зі зміною назви юридичної особи.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 20 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог.

У червні 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання про проведення у справі судово-економічної експертизи.

В обґрунтування заяви вказувала, що потрібні спеціальні знання в області економічної експертизи, оскільки відповідач ОСОБА_1 не погоджується з позовними вимогами позивача, а саме суми заборгованості за тілом кредиту - 310 671 грн. 88 коп., процентами - 339 023 грн. 28 коп., штрафом за порушення умов договору - 578 135 грн. 35 коп. за кредитним договором № MKLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17 та від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться, а сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги. При визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання сторін як про призначення експертизи, так і про відмову в її призначенні. Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, необхідно враховувати чи має значення для справи факт, який експерт має встановити, чи не доведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі, які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі №760/13253/19.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст.103 ЦПК України експертиза у справі призначається за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення судово-економічної експертизи, оскільки судово-економічна експертиза у 2018 році через відсутність необхідних матеріалів не була проведена, у зв`язку з чим представником відповідача було повторно заявлено клопотання про проведення експертизи.

Як встановлено з матеріалів справи, призначена ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у даній справі № 370/2365/15-ц судово-економічна експертиза щодо з`ясування дійсної суми заборгованості за тілом кредиту та процентами проведена не була у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів згідно клопотання експерта ( зокрема, виписок банку за всіма балансовими аналітичними рахунками з обліку заборгованості позичальника).

Лише одночасно із заявою про збільшення позовних вимог у червні 2024 року представник позивача подав до суду 7 банківських виписок по особовим рахункам позичальника по кредитному договору ОСОБА_1 , загальним обсягом 847 аркушів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором, позичальником по якому є відповідач ОСОБА_1 . Тому для встановлення обставин відповідності нарахування заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом умовам укладеного договору кредиту, та документальної обґрунтованості суми пред`явленої до стягнення заборгованості за кредитним договором МКLNF6.1116.003 від 12 березня 2013 року, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для призначення судової економічної експертизи.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, в редакції наказу № 1950/5 від 26.12.2012 року, основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій є визначення, зокрема, документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

До переліку питань, що вирішує вказана експертиза, належать, зокрема, питання, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між зазначеними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором (реквізити договору) вимогам Положення про кредитування банку (найменування установи)?

Доводи апеляційної скарги, що відповідач ОСОБА_1 не надав до матеріалів справи контррозрахунку відповідних нарахувань під час розгляду справи та що в матеріалах справи достатньо документів для вирішення спору, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивовані заперечення з приводу порядку нарахування заборгованості були висловлені відповідачем та за його клопотанням судом була призначена експертиза, яка проведена не була з причин відсутності необхідної документації для її проведення. Тому висновок суду в оскаржуваній ухвалі про призначення у справі судово-економічної експертизи є правильним, адже для з`ясування наведених в ухвалі питань необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Саме висновок такої експертизи є одним із доказів, що може встановити обставини справи, на які посилається сторона.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2024 року у справі № 298/825/15-ц, « судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

…. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, було встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.»

Разом з тим, в клопотаннях від 02.11.2017 року та від 16.07.2018 року відповідач обґрунтовував необхідність призначення експертизи порушенням, на його думку, порядку та строків зарахування сплачених ним сум на погашення кредиту, що спричинило збільшення періоду для нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Зокрема, строкові платежі по кредитній заборгованості не зараховувались банком близько місяця, так платіж від 08.10.2013 року на суму 48 950 грн. був врахований банком лише 07.11.2013 року, платіж від 12.11.2013 року на суму 48 870 грн. було враховано лише 07.12.2013 року, платіж від 10.12.2013 року в сумі 40 000 грн. в сумі залишку боргу не враховано, як і інші платежі по погашенню боргу. На вказані суми від дня їх сплати до дня зарахування банком безпідставно нараховувались відсотки, тоді як кредитним договором передбачено нарахування відсотків лише на залишок суми боргу.

Отже, суд першої інстанції дотримуючись принципу змагальності сторін, з метою забезпечення прав відповідача щодо доведення ним обставин, на які він посилається у своїх запереченнях, обґрунтовано задовольнив клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем навмисно вчиняються дії щодо затягування судового процесу, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні , оскільки з матеріалів справи вбачається, що в 2018 році судом першої інстанції було призначено судово-економічну експертизу, проте експертиза проведена не була через відсутність банківських виписок по особових рахунках позичальника. На виконання ухвали суду від 04 червня 2019 року про витребування банківських виписок зазначені докази були подані до суду представником позивача у червні 2024 року.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду в ухвалі про призначення судової економічної експертизи, апеляційна скарга представника позивача не містить.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 10 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Борисова О.В.

Рейнарт І.М.