Справа № 405/7465/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді Драного В.В.

за участю секретаря Дятел О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Кропивницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача Кропивницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на 4/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживав батько на час смерті. На заяву про прийняття спадщини, постановою від 17.10.2024 року відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці, у зв`язку з пропуском процесуального строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги батько не має. Вказує, що з березня 2022 року проживає за кордоном, через воєнний стан додому не приїздила, батьки розлучилися 20 років тому і між собою не спілкувались. З родичами батька позивач не підтримувала відносин і не контактувала, тому коли батько помер позивача ніхто не повідомив. Лише в кінці літа мати позивача від знайомих випадково дізналась про смерть ОСОБА_4 та повідомила дочку.

За таких обставин, вважає, що строк для подання заяви на прийняття спадщини пропустила з поважних причин та просить визначити їй додатковий строк терміном два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) Тимко Оксани належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.01.2025 року за вх. № 2636 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Зокрема вказала, що незнання про смерть спадкодавця та перебування спадкоємця за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.04.2025 року підготовче провадження було закрито, призначений розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 12.08.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні.

04.11.2025 року за вх. № 33960 представник позивача адвокат Березовська І.А. подала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі, позовні вимоги задовольнити.

03.11.2025 року за вх. № 33957 представник відповідача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представник відповідача, підтримав викладене у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Кіровоградським РАЦС 22.11.1991 року, актовий запис № 1886 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданим повторно відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 17.10.2024 року, актовий запис № 469 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно померлого.

Постановою державного нотаріуса Кропивницької міського державної нотаріальної контори № 1 Тимко О. № 1310/02-31 від 17.10.2024 року відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 4/25 часток житлового будинку під номером АДРЕСА_1 шлях, у зв`язку з пропуском останньою строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 16).

На запит суду, завідувачем Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О. 20.11.2024 року за вих. № 1995/01-16 надана копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28-45).

Зокрема, згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем через пряму вказівку закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття.

Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця.

Проте, законодавець допускає можливість існування таких обставин, які перешкоджають волевиявленню спадкоємця на прийняття спадщини у відведений для цього законом строк. За таких обставин не вчинення спадкоємцем дій направлених на набуття спадщини знаходяться поза його волею.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому можливість за домовленістю зі спадкоємцями, які прийняли спадщину, подати заву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку і не залежно від поважності причин та тривалості пропуску такого строку,

Якщо ж така згода відсутня, він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви, але при цьому зобов`язаний довести поважність причин пропуску строку.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач є донькою померлого, достатні докази це підтверджують, нею подавалася заява про прийняття спадщини, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини.

З копії спадкової справи встановлено, що осіб які фактично прийняли спадщину немає.

Спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Термін передбачений ст. 1270 ЦК України тривав до 14.08.2024 року. Заяву про прийняття спадщини за заповітом позивач подала 04.09.2024 року, тобто з пропуском строку у шість місяців. В обґрунтування позивач вказує, що з початком воєнного стану в Україні виїхала за кордон, керуючись переживаннями за своє життя та безпеку додому не поверталась. Вважає, що її життєві обставини та повномасштабна війна вплинули на об`єктивну неможливість своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини. Звертає увагу, що інших спадкоємців першої черги немає, несвоєчасність звернення за спадком не вплинуло на права та інтереси інших осіб.

У матеріалах справи містяться письмові докази перебування ОСОБА_3 з 23.03.2022 року за межами території України (а.с. 19, 20, 21).

В умовах сьогодення, а саме введення в країні воєнного стану з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф, реалізації права на спадкування має певні особливості, та врахування всіх обставин неможливості своєчасної реалізації права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Правовстановлюючі документи на майно, що становить спадок, у володінні позивача.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міст України у період з 24.02.2022 року і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, а також виїзд позивачки за межі країни, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачці здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті батька. До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. У січні 2023р. постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), надано оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - постанова КМУ №164).

Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94, 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Отже, у межах шестимісячного строку позивач не вчиняла дії, спрямовані на прийняття спадщини після смерті свого батька, оскільки не знала про смерть спадкодавця, та не мала відповідного свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що ОСОБА_3 навела причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, фактично стороною, поза межами строку передбаченого ст. 1270 ЦК, пропущено 22 дні, з врахуванням Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №164, а тому застосувавши положення права з особливістю обставин справи з певною гнучкістю, як рекомендовано правовою позицією ЄСПЛ, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) до Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького В.В. Драний