Провадження № 2/756/7614/25
оболонський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 листопада 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив:

- стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 40 613,70 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що, за даними державних реєстрів, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності відповідачам: ОСОБА_1 у частці 2/3 та ОСОБА_2 у частці 1/3 на підставі свідоцтв від 05.02.2004 та 16.08.2012. Позивач зазначив, що з 01.06.2015 є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку АДРЕСА_2 , що закріплено відповідними розпорядчими актами та статутними документами.

Позивач зауважив, що тарифи на послугу для цього будинку встановлені розпорядженнями від 30.04.2015 та від 06.06.2017.

За твердженням позивача, у період з 01.11.2016 до 28.02.2025 відповідачі послуги споживали, однак оплату не здійснювали, унаслідок чого утворилась заборгованість 40 613,70 грн.

Позивач наголосив, що претензій щодо якості чи обсягу послуг від відповідачів не надходило, а обов`язок з оплати виникає у власників житла незалежно від факту їх проживання.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідачі відзив на позов не подали.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 у частці 2/3 та ОСОБА_2 у частці 1/3 на підставі свідоцтва про право власності від 05.02.2004 та свідоцтва про право на спадщину від 16.08.2012.

З розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 41 від 31.01.2015 вбачається, що будинок АДРЕСА_2 закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», яке надає для вказаного будинку послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Згідно з п. 2.1 статуту позивача підприємство створено з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою, надання послуг у сфері транспорту та отримання прибутку.

З розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 30.04.2015 № 442 вбачається встановлення тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 3,53 грн за 1 кв. м загальної площі квартири.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 06.06.2017 № 668 (копія додана) встановлено новий тариф на послугу для цього будинку у розмірі 6,48 грн за 1 кв. м загальної площі квартири.

З договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, опублікованого в газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 № 99(4695), убачається, що послуга надається на умовах договору приєднання для споживачів будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За положеннями ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника.

У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі № 176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що споживачами послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.11.2016 по 28.02.2025 були відповідачі.

Разом з тим, відповідачі користувалися послугами, але не виконували зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій. Свої зобов`язання відповідачі виконують неналежно, внаслідок чого виникла заборгованість, та доказів зворотному відповідачами суду не надано.

На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідачів, позивач надав суду довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги, з якої вбачається, що з 01.11.2016 по 28.02.2025 утворилась заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 40 613,70 грн. Вказаний розрахунок відповідачами не скасований, доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1 514 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" заборгованість за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 40 613,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" судовий збір у розмірі 1 514 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" судовий збір у розмірі 1 514 грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва", , адреса: м. Київ, вул. Північна 22.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Андрій ПУКАЛО