Справа № 345/6657/24
Провадження № 22-ц/4808/1542/25
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О. В.,

суддів: Бойчука І. В., Томин О. О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 19 лютого 2025 року, у складі судді Кардаш О. І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Монтаж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року директор ТОВ «М-Монтаж» Майко І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач до вересня 2024 року був власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №90 від 24.04.2018 року заявник є виконавцем послуг з управління будинками та прибудинкової території у вказаному багатоквартирному будинку. Позивач виконував всі договірні зобов`язання, відповідач ОСОБА_1 користувався усіма наданими йому послугами, проте не оплачував їх у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.10.2024 в нього утворилася заборгованість за надані послуги в розмірі 13 005,23 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «М-Монтаж» заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, а саме основний борг в розмірі 13 005,23 грн, суму індексу інфляції в розмірі 5841,22 грн, три відсотки річних в розмірі 1170,74 грн, нарахованих на суму заборгованості, а всього 20017,19 грн, а також судові витрати по справі.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 19 лютого 2025 року позов ТОВ «М-Монтаж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «М-Монтаж» заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, а саме основний борг в розмірі 13005,23 грн, сума індексу інфляції в розмірі 5841,22 грн, три відсотки річних в розмірі 1170,74 грн, нарахованих на суму заборгованості, а всього 20017,19 грн та 3028,00 грн судового збору.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду. Вважає висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду прийнятоз порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 2 рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №90 від 24.04.2019 призначено управителя батоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, і ним є ТОВ «М-Монтаж» терміном на 1 рік. Позивачем не додано доказів продовження таких повноважень позивача.

Вказує, що установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку не проводилось, протоколу зборів матеріали справи не містять. Управлінням житлово-комунального господарства Калуської міської ради не доведено до відома співвласників багатоквартирного будинку інформації про управителя, його контактні телефони, ціну послуг.

Позивачем не аргументована та не обґрунтована сума боргу, що підлягає до сплати, за який саме період та у якій сумі помісячно виникла заборгованість, за який термін позивач нарахував 3 % річних та інфляційні витрати та від якої суми, адже вказані нарахування не передбачені договором, відсутні рахунки-фактури.

Також позивачем не надано продовження повноважень директора ТОВ «М-Монтаж». Долучена до матеріалів карта рахунку №23 складена мовою агресора та не відповідає вимогам законодавства.

Позивачем не доведено позову та факту отримання послуг, не долучено актів приймання-передачі виконаних робіт за розрахунковий період.

Зазначає, що з травня по серпень 2020 року нараховано борг 3308,94 грн. Проте в рахунку вказано ОСОБА_2 магазин « НОМЕР_1 », за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, позивачем не проведено акту звірки розрахунків, про яку просив відповідач.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

ТОВ «М-Монтаж» правом на подачу відзиву не скористалося.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (п.1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України).

Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію справи та ціну позову в даній справі, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 був споживачем послуг, які надаються позивачем ТОВ «М-Монтаж», однак внаслідок невиконання свого обов`язку перед позивачем з оплати наданих послуг з управління багатоквартирним будинком утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню.

З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 до 02.09.2024 був власником нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №90 від 24.04.2018 ТОВ «М-Монтаж» є виконавцем послуг з управління будинками та прибудинкової території, які передані в управління на основі проведеного конкурсу та0 укладеного договору з представником органу місцевого самоврядування на підставі ч. 5 ст. 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 417-VIII.

Згідно з п. 2.1 Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та прибудинкових територій від 27.07.2018, співвласники об`єктів, тобто будинку сплачують за надані управителем послуги щомісяця згідно з додатком ціни послуги (тарифу).

Додатком до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та прибудинкових територій від 27.07.2018 встановлена ціна послуги (тарифу) з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та прибудинкової території з розрахунку на 1 кв.м. розмір внесків за утримання будинку і прибудинкової території об`єкта будинку АДРЕСА_1 встановлений 1,790 грн за 1 м.кв.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до п 6, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Управитель багатоквартирного будинку це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку (п. 1 ч.1. ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладений від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, може бути достроково розірваний у випадках та порядку, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно пункту 3 до договору про надання послуг з управління багатоквартним будинком управитель зобов`язаниий зокрема: забезпечувати належну експлуатацію та утримання об`єктів відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир та приміщень таких об`єктів, забезпечувати своєчасну підготовку об`єктів та його технічного стану до експлуатації в осіннньо-зимовий період; розглядати у визначений законом строк претензії та скарги мешканців об`єктів, а також власників (співвласників) окремих приміщень об`єктів, які в ньому не проживають, і проводити відповідний перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження якості, здійснювати управління майном безпосередньо, а також укладати договори із співвиконавцями на виконання окремих видів робіт.

Відповідно до Додатку до Договору Ціна послуги (тариф) передбачено наступний перелік надання послуг: управління будинком; прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації та ліквідації аварій у мережах; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елеменіт внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення а зливної каналізації, прибирання снігу, посипання призначеної для проходу частини прибудинкової території протиожеледними сумішами, освітлення місць загального користування; технічне обслуговування ліфтів, енергопостачання ліфтів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Права та обов`язки сторін виникають безпосередньо з договору про надання послуги з управління, але це не звільняє управителя від обов`язку доводити надання таких послуг за цим договором, якщо співвласник (споживач) заперечує факт отримання таких послуг.

Такий обов`язок управителя випливає з процесуальних норм, що покладають на сторону тягар доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Окрім того, такий обов`язок випливає із змісту положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема:

споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (пункт 5 частини першої статті 7);

управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором (частина друга статті 26);

управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний вести окремий облік доходів і витрат за кожним багатоквартирним будинком, що перебуває в його управлінні, та забезпечувати співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до такої інформації щодо їхнього будинку у порядку, визначеному договором. Щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження (пункти 9, 10 частини четвертої статті 8);

управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території (абзац шостий частини третьої статті 10).

Окрім того, згідно з п.п. 3, 4, 7 та 8 Порядку здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року №482, визначено, що:

управитель веде облік доходів, витрат, кількісних і якісних показників надання послуги щодо кожного багатоквартирного будинку та кожної складової послуги окремо;

обсяг фактично наданої послуги та фактично понесених управителем витрат на надання такої послуги повинен бути підтверджений відповідною первинною документацією, що зберігається в управителя, зокрема наказами, табелем обліку робочого часу, розрахунковими листками нарахування заробітної плати робітникам, нарядами-завданнями, актами списання матеріалів, матеріальними звітами майстрів, актами виконаних робіт постачальних та підрядних організацій, документами, що підтверджують технічні показники будинку, тощо;

у разі ненадання послуги споживачам не нараховується плата за послугу;

перерахунок здійснюється виходячи з фактично понесених у звітному періоді витрат на надання послуги щодо кожного будинку окремо з урахуванням обсягу фактично наданих складових послуги в межах ціни та періодичності виконання (надання) таких складових послуги з урахуванням плану здійснення заходів, складеного управителем відповідно до пункту 12 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року №712.

За загальними правилами надання послуг, визначених статтею 901 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; положення цієї глави (глави 63 ЦК України) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З урахуванням наведеного припису, за відсутності доказів надання послуг, особа, яка вимагає їх оплати, не вправі розраховувати на здійснення такої оплати. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 21 червня 2022 року у справі № 915/99/21.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 неодноразово звертався до позивача ТОВ «М-Монтаж» з претензіями та заявами про проведення перерахунку оплати за послуги з управління та акту звірки розрахунку. Крім того, просив поінформувати про час та дату звітування управителя про виконання наданих послуг. Однак, такий перерахунок чи проведення акту звірки не проводилось.

Так, до позовної заяви долучено карту розрахунку: 23 Тихого 1 за 01.12.2023-32.08.24, однак суд вважає такий доказ недопустимим, оскільки він складений не державною мовою, належним чином засвідченого перекладу матеріали справи не містять. Не є доказами наданих послуг господарські плани управління багатоквартирним будинком по ТОВ «М-Монтаж», графіки чистки підвалів за 2021-2024 роки.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано актів виконаних робіт з утримання житлового будинку. Так, управляюча компанія здійснювала надання послуг з утримання будинку із залученням підрядних організацій. Однак, належних доказів виконання такими організаціями відповідних робіт, а також підтвердження їх обсягу, якості та періодичності, матеріали справи не містять. Натомість, подані управляючою компанією акти перевірки димових та вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків та акти списання матеріальних цінностейне відображають інформації, яка б підтверджувала належний рівень і систематичність виконання робіт з утримання будинку.

Саме по собі нарахування плати за надані послуги не свідчить про їх фактичне та належне виконання, оскільки не є доказом, який би підтверджував реальність і якість таких послуг.

Крім того, з наданого позивачем акту звірки розрахунків 31 жовтня 2024 року видно заборгованість станом на 1 жовтня 2021 року у розмірі 5639,87 грн, яка належним чином не підтверджена, також з наданого розрахунку заборгованості не можливо встановити тариф наданих послуг.

Таким чином, за недоведеності позивачем надання послуг за вказаний у позовній заяві період часу, суд за встановлених обставин справи дійшов помилкових висновків про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «М-Монтаж», тому підстави для стягнення розрахованої заборгованості з відповідача відсутні.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 19 лютого 2025 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Монтаж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О. В. Пнівчук

Судді: І. В. Бойчук

О. О. Томин