ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мотуза Олександра Володимировича на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (надалі-ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 42263,68 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог посилалось на те, що 09.07.2018 між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії 200000 грн. Процентна ставка 35,99% річних.

Банком було виконано зобов`язання та надано кошти позичальнику.

Неналежне виконання умов договору призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.09.2021 становить 42263,68 грн.

20.09.2021 між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого останнє набуло статусу кредитора за кредитним договором від 09.07.2018, укладеним між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42263,68 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» витрати щодо сплати судового збору у сумі 3028 грн. та витрати за надання професійної правової допомоги у сумі 9200 грн.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником зобов`язань по поверненню коштів та сплаті відсотків, правомірність переходу до позивача права вимоги по заборгованості, яка нарахована первісним кредитором та доводиться наданими розрахунками.

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Мотуз О.В. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Вважає, що оскільки оферта не містить строку дії кредитної лінії, вона вважається безстроковою, що унеможливлює перевірити правомірність нарахування відсотків та свідчить про необґрунтованість нарахування штрафних санкцій.

Вказує про відсутність доказів перерахування коштів позичальнику, а саме первинних бухгалтерських документів та вважає неналежним доказом виписку по рахунку на ім`я ОСОБА_1 .

Звертає увагу про необхідність виключення з загальної заборгованості сум комісій 7189,60 грн., оскільки останні були списані без надання конкретних послуг.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.07.2018 ОСОБА_1 звернулася з офертою на надання кредиту обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії до АТ «Альфа-Банк» та запропонувала укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб.

В паспорті споживчого кредиту сторони визначили тип кредиту, ліміт кредитної лінії -200000 грн.; процентну ставку - 35,99% річних та інші істотні умови.

Вище зазначені документи були підписані власноруч позичальником ОСОБА_1 також останньою були надані особисті паспортні дані, довідка про реєстрацію місця проживання та РНОКП.

Вказана оферта була прийнята банком та 09.07.2018 кошти перераховані ОСОБА_1 на картковий рахунок.

Неналежне виконання позичальником обов`язку по своєчасному поверненню коштів призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.09.2021 становить 42263,68 грн.

20.09.2021 між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу № 3, відповідно до якого ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження АТ "Альфа-Банк" за плату, а АТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", а останнє набуло право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору, в тому числі і по договору укладеному з ОСОБА_1 .

Саме в цьому розмірі - 42263,68 грн. кредитна заборгованість перейшла до нового кредитора в якості права вимоги, яку ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" просить стягнути в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про неналежність виконання взятих зобов`язань з боку ОСОБА_1 , правомірність переходу права вимоги, яка доведена належними доказами, в зв`язку з чим стягнув заборгованість, в розмірі, існуючому станом на час укладання договору факторингу.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

За змістом ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами факт звернення відповідача до банку з офертою на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії.

Вказана пропозиція була прийнята банком та кредитні кошти надані позичальнику, відкрито рахунок та видано платіжну картку № НОМЕР_1 .

Так, активне користування кредитними коштами , в більшій мірі шляхом зняття готівки в банкоматах, вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_1 в період з 09.07.2018 по 11.12.2019. Також зазначена виписка містить інформацію про повернення кредиту позичальником, проте в недостатній мірі для погашення заборгованості та відсотків по кредиту.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Посилання апелянта на неналежність як доказу долученої позивачем банківської виписки по рахунку позичальника з підстав, що остання не є первинним бухгалтерським документом, відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Долучена до матеріалів справи виписка по картковому рахунку позичальника ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та містить всі належні дані щодо отримання коштів, фактичне ними користування, з зазначенням часу і виду операції, часткове поповнення карткового рахунку, нарахування комісій та інших платежів за обслуговування картки.

Відхиляються колегією суддів і доводи апелянта щодо необхідності виключення суми комісії, нарахування яких було здійснено без надання конкретних послуг, оскільки в виписці по рахунку чітко зазначено про кожну операцію по рахунку, а саме - комісія за зняття готівки, плата за запит залишку, комісія за обслуговування картки, плата за користування послугою СМС інформування, щомісячна комісія за страховий пакет від фінансових ризиків та інше.

Безпідставним вважає судова колегія і посилання апелянта на відсутність вказівки щодо строку дії кредитної лінії в договорі, а отже і відсутність строку її погашення та безпідставність нарахування відсотків.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 527 ЦК України кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги

Умовами запропонованої оферти ОСОБА_1 пропонувала встановити обов`язковий мінімальний платіж в розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

В порушення запропонованих самим позичальником строків погашення боргу платежі вчасно не здійснювалися, що свідчить про неналежне виконання позичальником своїх обов`язків, з підстав яких утворилась заборгованість.

Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової.

Зважаючи на законність переходу права вимоги від первісного кредитора до нового - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», останнє і звернулося з позовом до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує скасування чи зміну судового рішення.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мотуза Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2025 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин