Справа № 146/663/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Томашпільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

вимоги позивача: про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей

представник позивача: адвокат Семко В.М.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

27 червня 2025 року до Томашпільського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області, народженої ОСОБА_4 , громадянкою України. Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 №2 від 13 січня 2010 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, в графі батько записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище дитини ОСОБА_3 змінити на ІНФОРМАЦІЯ_9 ; визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області, народженої ОСОБА_4 , громадянкою України. Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 №1 від 13 січня 2010 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, в графі батько записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище дитини ОСОБА_6 змінити на ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Позов обґрунтований наступним.

У період з жовтня 2008 року по березень 2023 року позивачка проживала спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

Ще до реєстрації шлюбу у сторін народилося троє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про батька ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були записані зі слів матері по ст. 135 СК України.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 02 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено 01 липня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 01 липня 2025 року провадження у справі зупинено, призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

30 вересня 2025 року до суду надійшов висновок експерта.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 01 жовтня 2025 року провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 28 жовтня 2025 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 жовтня 2025 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду на 27 листопада 2025 року.

Доводи учасників процесу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , та її представник, адвокат Семко В.М. не з`явилися однак подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Томашпільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Просить зазначити в рішенні відомості про громадянство батька.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, розглянувши заяви сторін та представника третьої особи у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області, народився ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області. Його батьками вказано ОСОБА_10 , громадянку України та ОСОБА_2 , громадянина України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 01 березня 2023 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до довідки Томашпільської селищної ради № 27 від 06.03.2025 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 з жовтня 2008 року по березень 2023 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в Книзі реєстрації народжень 13.01.2010 року зроблено актовий запис №1. Її батьками значаться ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № витягу від 10 грудня 2024 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 13.01.2010 року зроблено актовий запис №1, її батьком значиться ОСОБА_12 , матір`ю ОСОБА_10 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в Книзі реєстрації народжень 13.01.2010 року зроблено актовий запис №2. Її батьками значаться ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Як видно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № витягу від 10 грудня 2024 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 13.01.2010 року зроблено актовий запис №2, її батьком значиться ОСОБА_12 , матір`ю ОСОБА_10 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/16672-БД від 09 вересня 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірно є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Ймовірність даної події складає 99,99999999 %. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Ймовірність даної події складає 99,99999999 %.

Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Пункт 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У відповідності до вимог ст. ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, окрім того відділ ДРАЦС згідно поданої заяви також не має заперечень щодо позову.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача щодо визнання батьківства щодо його дітей, застосовуючи відповідні норми права, судом встановлено, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому приймаючи до уваги усі зібрані докази та обставини справи, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе, визнати ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що внести зміни в актові записи.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.125, 128, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 180 СК України, ст.2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог до предмета спору: Томашпільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , громадянина України, уродженця с.Яришівка, Томашпільського району Вінницької області батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області, народженої ОСОБА_4 , громадянкою України.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 №2 від 13 січня 2010 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, в графі батько записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, замість ОСОБА_12 , прізвище дитини ОСОБА_3 змінити на ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Визнати ОСОБА_2 громадянина України, уродженця с.Яришівка, Томашпільського району Вінницької області, батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Томашпіль, Томашпільського району Вінницької області, народженої ОСОБА_4 , громадянкою України.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 №1 від 13 січня 2010 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, в графі батько записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, замість ОСОБА_12 , прізвище дитини ОСОБА_6 змінити на ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого за квитанцією до платіжної інструкції про №0.0..1 від 18.04.2025 року судового збору, а саме в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складають п`ятдесят відсотків сплаченого нею судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 17.03.2023 року, органом 0532, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.06.2002 року, РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Томашпільський відділ ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), адреса реєстрації: 24206, Вінницька область, Тульчинський р-н, с-ще Томашпіль, пл.Тараса Шевченка, 6.

Суддя: О. В. Пилипчук