ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/398/19
провадження № 6/753/556/25
У Х В А Л А

"17" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Розумієнком І. П., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 р. товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі також - ТОВ «ФК Єврокредит», заявник) звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2019 у цивільній справі № 753/398/19 за позовом акціонерного товариства «Мегабанк» (далі також - АТ «Мегабанк», банк) до ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 56-608-850-2-18-Г від 02.02.2018.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 03.09.2024 за результатами електронного аукціону з продажу активів АТ «Мегабанк» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс») набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 56-608-850-2-18-Г. У подальшому на підставі договору про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Єврокредит». Отже ТОВ «ФК Єврокредит» набуло статусу нового стягувача за виконавчим листом № 753/398/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором.

Заявник просив розглянути питання заміни сторони виконавчого провадження без участі його представника.

Представники АТ «Мегабанк», ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А. М. в судове засідання не з`явилися, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертались.

Що стосується боржника ОСОБА_1 , то за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер.

Дослідивши заяву, докази, надані на підтвердження її вимог, та матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

21.03.2019 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 753/398/19 за позовом АТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 56-608-850-2-18-Г від 02.02.2018.

Вказаним рішенням суд стягнув з позичальника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 88 706,59 грн та судові витрати в розмірі 1 762 грн, а усього 90 468,59 грн.

Рішення суду ніким не оскаржувалось, набрало законної сили та за ним було видано виконавчий лист.

Виконавчий лист перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А. М., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2020 (виконавче провадження № НОМЕР_1).

09.07.2024 відбувся електронний аукціон з продажу активів АТ «Мегабанк», переможцем якого стало ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс».

03.09.2024 між АТ «Мегабанк» (банком) та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (новим кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240,відповідно до умов якого банк відступає, а новий кредитор набуває права вимоги до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 56-608-850-2-18-Г.

Згідно з пунктом 2 договору про відступлення прав вимоги № GL1N42 після набуття новим кредитором прав вимоги новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством.

27.12.2024 між ТОВ «ФК Єврокредит» (новим кредитором) та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (первісним кредитором) укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, предметом якого є відступлення первісним кредитором новому кредитору прав вимоги до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, які належать первісному кредитору на підставі укладеного з АТ «Мегабанк» договору від 03.09.2024 № GL1N426240, серед яких право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 56-608-850-2-18-Г.

Факт здійснення оплати за договором про відступлення прав вимоги, на підставі яких право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 56-608-850-2-18-Г перейшло до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а від нього - до ТОВ «ФК Єврокредит», підтверджується платіжними інструкціями від 31.07.2024 на суму 21 723 211,51 грн, від 27.12.2024 на суму 8 030 000 грн, від 31.01.2025 на суму 9 200 000 грн та 22.09.2025 на суму 5 500 000 грн.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, визначених статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальною законною підставою припинення зобов`язання є його виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За положеннями частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

У цивільному судочинстві (цивільному процесі) питання процесуального правонаступництва регламентоване частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Обов`язковість рішень суду (обов`язковість їх виконання) є однією з основних засад судочинства в Україні (частина п`ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України) таскладовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 18 ЦПК України).

Принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується на стадії виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню(стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження», далі - Закон про виконавче провадження).

Сторонами виконавчого провадження відповідно до статті 15 цього Закону є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін (виконавчого провадження) виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процедурні питання, пов`язані з розглядом судом заяв про заміну сторони виконавчого провадження, врегульовані статтею 442 ЦПК України, за змістом якої вибуття однієї із сторін виконавчого провадження є підставою для постановлення судом ухвали про заміну такої вибулої сторони її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тлумачення змісту наведених нормативних положень дає підстави для висновку, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв`язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду заяви виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Разом з тим під час виконання судом вимог статті 442 ЦПК України щодо повідомлення учасників справи про розгляд заяви про заміну сторони стягувача судом були отримані дані про смерть боржника, у зв`язку з чим є необхідність у дослідженні положень матеріального закону, які регулюють спадкові правовідносини.

Так, згідно зі статтею 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За визначенням, наведеним у статті 1216 цього Кодексу, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Кредитні зобов`язання не є зобов`язаннями, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця (стаття 1219 ЦК України), а відтак такі зобов`язання входять до складу спадщини на загальних підставах.

За приписами статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та або/якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Зі змісту заяви убачається, що ні первісний стягувач, ні його правонаступники, ні приватний виконавець не знають про смерть боржника, а тому ТОВ «ФК Єврокредит» як новий кредитор вправі протягом шести місяців пред`явити свої вимоги до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, та вирішувати питання щодо заміни боржника його правонаступником в порядку, передбаченому Законом про виконавче провадження.

Отже ураховуючи, що існує відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» грошової суми, право вимоги за цим рішенням відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК Україниперейшло до ТОВ «ФК Єврокредит», а у спірних правовідносинах смерть боржника на вирішення питання заміни сторони стягувача її правонаступником не впливає, вимоги розглядуваної заяви суд вважає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

На підставі викладеного, керуючись статтями 442, 258-261, 353,ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» задовольнити.

У виконавчому провадженні з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року у цивільній справі № 753/398/19 замінити первісного стягувача - акціонерне товариство «Мегабанк», його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (місцезнаходження: м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, оф. 105 код юридичної особи 40932411)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 25.11.2025.