Справа № 392/1803/24
Провадження № 2/392/244/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої - судді Кавун Т.В.,

секретар Стець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 січня 2023 року між нею та ОСОБА_2 , укладено договір позики, відповідно до умов якого останньому було передано 300 000 (триста тисяч) доларів США, які позичальник зобов`язався повернути у визначений договором термін, а саме: до 02.02.2023 - 14 000 доларів США; 35 000 та 250 000 доларів США у строк по домовленості сторін. На підтвердження укладення договору позики, його умов та факту передачі грошей відповідачем власноруч написано розписку. 02.02.2023 відповідачем повернуто 5 000 доларів США, про що ним власноручно написано в розписці та зазначено, що до 17.02.2023 буде повернуто 20 000 доларів США - в зазначений термін визначена сума не була повернута. 17.02.2023 відповідачем в розписці власноручно зазначено, що за домовленістю сторін повернення визначеної суми у 20 000 доларів США перенесено на 28.02.2023 - в зазначений термін визначена сума не була повернута також. 03.03.2023 відповідачем в розписці власноручно зазначено, що за домовленістю сторін повернення визначеної суми у 20 000 доларів США перенесено на 07.03.2023 - в зазначений термін визначена сума не була повернута також. 24.03.2023 відповідачем було повернуто 5 000 доларів США, 19.07.2023 було повернуто 1 000 доларів США, 04.08.2023 було повернуто 500 доларів США, 13.10.2023 було повернуто 300 доларів США, 24.10.2023 було повернуто 300 доларів США, 02.11.2023 було повернуто 500 доларів США, 15.11.2023 було повернуто 300 доларів США, 21.11.2023 було повернуто 300 доларів США, 08.12.2023 було повернуто 270 доларів США.

Загальна сума повернення склала 13 470 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят) доларів США.

25.12.2023 їй довелось звернутись з позовною заявою до Маловисківського районного суду Кіровоградської області та після відкриття провадження по справі № 392/38/24 відповідач звернувся з проханням відкликати позовну заяву та гарантував гарантійним листом від 25 квітня 2024 року здійснювати добровільно повернення коштів за борговою розпискою. Ухвалою Маловисківського районного суду по справі 392/38/24 позов залишено без розгляду.

Так, у період з квітня 2024 по день подачі даного позову відповідачем повернуто: 04.04.2024 в сумі 30 000 доларів США; 02.05.2024 в сумі 2 000 доларів США; 03.06.2024 в сумі 10 000 доларів США; 07.06.2024 в сумі 30 000 доларів США; 16.07.2024 в сумі 10 000 Євро; 17.07.2024 в сумі 12 000 доларів США; 22.08.2024 в сумі 5 000 доларів США; 09.09.2024 в сумі 15 000 доларів США; 20.09.2024 в сумі 5 000 доларів США.

Відповідач систематично порушує графіки повернення коштів, зокрема за липень, серпень місяці 2024 року повернуто, 20.09.2024 лише 5 000 доларів США із 22 754 доларів США, які він зобов`язувався повернути до 07.09.2024. Різницю за серпень і черговий платіж за вересень окремо письмово зобов`язався повернути до 24.09.2024 у підтвердження цього відповідачем власноручно написано розписку від 20.09.2024. До вказаної дати, як і після неї, не було виконано. Усними обіцянками відкладалось повернення боргу.

11.10.2024 в черговий раз відповідачем письмовою розпискою було гарантовано повернення боргу - частину за серпень та відповідно до графіку за вересень, що в сумі склало 39 131 тисяча доларів США. Однак, такі зобов`язання, гарантовані окремими розписками - не виконані.

Відповідач отримав від неї в борг 300 000 доларів США, повернув в загальній сумі 132 608 доларів США. Станом на 18.10.2024 заборгованість становить 167 392 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - (41,05 грн) становить 6 871 441,6 гривень.

Також, відповідач зобов`язаний у силу домовленості в гарантійному листі від 25 квітня 2025 року сплачувати 1% неустойки від отриманої позики суми, визначеної за угодою сторін за кожний календарний день існування простроченої заборгованості, тому станом на 18.10.2024 становить 126 000 доларів США.

Отже, для належного виконання зобов`язань за договором позики відповідачу необхідно було лише повернути суму позики до настання граничного строку її повернення (07.09.2024 та 07.10.2024) та щомісячно сплачувати проценти за користування нею. У свою чергу, невиконання цих зобов`язань є їх порушенням.

Тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 293 392 доларів США з яких: 167 392 доларів США основний борг; 126 000 доларів США 1% неустойки за договором позики. Також, просить стягнути з відповідача на її користь 12 112,00 гривень сплаченого судового збору.

В подальшому позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої вказала на те, що з моменту порушення зобов`язання минув 181 день, борг відповідача залишається непогашеним, станом на 08.04.2025 розмір заборгованості відповідача становить 710 392 доларів США з яких: 167 392 доларів США основний борг; 543 000 доларів США 1 % неустойки.

Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 710 392 доларів США та понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання не прибула, представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату час і місце розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до письмової розписки від 19.01.2023 підписаної ОСОБА_2 , вбачається, що останній зобов`язався повернути 300 000 доларів США ОСОБА_1 у наступній послідовності: до 02.02.2023 14 000 доларів США; 35 000 доларів США та 250 000 доларів США у строк по домовленості сторін. У вказаній розписці засвідченої підписом ОСОБА_2 зазначено, що 02.02.2023 повернуто 5 000 доларів США. До 17.02.2023 буде повернуто 20 000 доларів США. Також, по домовленості сторін погоджено дату раніше перенесену на 28.02.2023. У даній розписці під датою від 03.02.2023 за підписом ОСОБА_2 зазначено, що по домовленості сторін, погоджено нову дату повернення 07.03.2023.

Відповідно до гарантійного листа від 25.04.2024, вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до зобов`язання за розпискою від 19.01.2023 вже повернуто 43 470 доларів США, про що ним зазначалось у самій розписці. Залишок боргу станом на 25.04.2024 256 530 доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався повернути решту боргу у наступні терміни та розмірами відповідно до графіка, а саме: 21 377 доларів США до 07.05.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.06.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.07.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.08.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.09.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.10.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.11.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.12.2024 включно; 21 377 доларів США до 07.01.2025 включно; 21 377 доларів США до 07.02.2025 включно.

Відповідно до зазначеного гарантійного листа ОСОБА_2 зобов`язався, про те, що у разі прострочення зобов`язання (не своєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) повинен сплатити 1% від отриманої від позики суми, визначеною за угодою сторін за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Цей гарантійний лист, як і розписка від 19.01.2023 ОСОБА_2 написана власноручно та без жодного тиску чи збігу будь-яких тяжких обставин, розуміючи характер та значення своїх дій надаючи оцінку та розуміння наслідків підписання.

У розписці від 02.05.2024 вбачається, що ОСОБА_2 було повернуто 2000 доларів США, згідно за графіком. Решту 19 337 доларів США зобов`язався повернути не пізніше 07.06.2024.

Відповідно до письмової розписки від 20.09.2024 підписаної ОСОБА_2 , вбачається, що він зобов`язується виплатити заборгованість за плановий платіж у розмірі 17 754 доларів США, згідно до гарантійного листа від 25.04.2024 ОСОБА_1 до 24.09.2024.

Відповідно до письмової розписки від 11.10.2024 підписаної ОСОБА_2 , вбачається, що він зобов`язується виплатити заборгованість за плановий платіж у розмірі 39 131 доларів США, згідно до гарантійного листа від 25.04.2024 ОСОБА_1 до 16.10.2024.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, письмова форма договору позики, з огляду на його реальний характер, є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Надана позивачем, як доказ укладеного договору, розписка про позику коштів свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі, на умовах погоджених сторонами, що вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В позовній заяві позивач вказує на те, що відповідач систематично порушує графіки повернення коштів, зокрема за липень, серпень місяці 2024 року повернуто, 20.09.2024 лише 5 000 доларів США із 22 754 доларів США, які він зобов`язувався повернути до 07.09.2024. Різницю за серпень і черговий платіж за вересень окремо письмово зобов`язався повернути до 24.09.2024. ОСОБА_2 отримавши від ОСОБА_1 позику в сумі 300 000 доларів США, повернув 132 608 доларів США.

Тобто, основна сума заборгованості за борговою розпискою становить 167 392 доларів США, що еквівалентно 6 871 441,6 гривень за курсом 41,05 гривень станом на 18.10.2024.

Із наданого позивачем розрахунку з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, вбачається, що у період з 07.09.2024 по 06.03.2025 станом на 08.04.2025 загальна сума заборгованості відповідача за борговою розпискою становить 34 647 300,00 гривень, що складається з: заборгованості за зобов`язаннями 12 330 000,00 гривень, пені 22 317 300,00 гривень.

Даний розрахунок відповідачем не оспорено.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки відповідач добровільно не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач має право вимагати погашення заборгованості, відповідач не заперечує суму заборгованості, згідно розрахунку, отже, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 12 112,00 гривень.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.01.2023 в сумі 710 392 (сімсот десять тисяч триста дев`яносто два) долара США, з яких: 167 392 (сто шістдесят сім тисяч триста дев`яносто два) долара США основний борг та 543 000 (п`ятсот сорок три тисячі) доларів США 1% неустойки за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 12 112,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.В. Кавун