Номер провадження 4-с/754/99/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2025 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Логвинської Каріни Леонідівни під час виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Логвинської Каріни Леонідівни про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Із поданої скарги та доданих до неї документів убачається, що 01.09.2014 Оболонський районний суд м. Києва ухвалив рішення в справі № 2/756/2211/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина та доньки в розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття.

Отже суд який розглянув справу як суд першої інстанції є Оболонський районний суд м. Києва, а тому територіальна юрисдикція по розгляду поданої скарги віднесена саме до цього суду.

З положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378, п.6 ч.1 ст. 411 ЦПК України).

З огляду на вищевикладене та з метою дотримання гарантій прав особи на судовий захист, суд вважає за необхідне направити справу на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 31, 32, 258-261, 353, 447-1, 448 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Логвинської Каріни Леонідівни під час виконання судового рішення, передати за підсудністю Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передачу справи на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва здійснити протягом п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 28.11.2025.

Суддя: Т. А. Зотько