Справа № 134/1593/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 листопада 2025 року селище Крижопіль
Крижопільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючої-судді Швець Л.В.,
при секретарі судового засідання Томашенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду селища Крижопіль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -
03 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жабокрич Крижопільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,61 га, розташована на території Жабокрицької сільської ради.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2025 року було зобов`язано приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи № 38/2021, заведеної 04.03.2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
03 листопада 2025 року від приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. надійшла копія витребуваної спадкової справи.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
В судове засідання 28 листопада 2025 року сторони не з`явилися.
Представник позивача адвокат Каленяк Е.А. 17 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовільнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачка ОСОБА_2 , виклик якої на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в судове засідання не з`явилася.
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивача, ухвалою від 28 листопада 2025 року вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жабокрич Крижопільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторного виданого 27 листопада 2024 року.
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 05 серпня 2011 року секретарем виконкому Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області Кохан М.О. за р.№ 96, яким заповіла ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки, розташовані на території Жабокрицької сільської ради. Даний заповіт є чинним, що підтверджується наявною в матеріалах спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3 , інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63794787 від 04.03.2021.
Постановою приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. від 23.12.2024 року № 178/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском ним встановленого законом терміну для прийняття спадщини.
Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до роз`яснень, даних у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом встановлено, що приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. 04 березня 2021 року було заведено спадкову справу № 38/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заявою спадкоємця за заповітом, посвідченим 19 лютого 2001 року секретарем Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області за р.№ 79, - ОСОБА_2 .
Відповідно до частини 2 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.
Згідно наявної в матеріалах спадкової справи інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63794787 від 04.03.2021 вищевказаний заповіт є чинним.
Верховний Суд у своїй Постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 330/761/21 зазначає, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину (або їх правонаступники, спадкоємці). Лише за їх відсутності відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Враховуючи викладене, належним відповідачем у даній справі є спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 . Як вбачається ОСОБА_2 є громадянкою російської федерації та проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 надіслала приватному нотаріусу Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С., заяву (згоду), підпис на якій засвідчено нотаріусом нотаріального округу м. Санкт-Петербурга, відповідно до якої надала згоду на прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993».
Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 2-2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 р.
Через повномасштабну агресію рф проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвано. Будь-які документи видані на території російської федерації не мають юридичної сили офіційних документів на території України. Враховуючи викладене, заява (згода) ОСОБА_2 , на прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті Померлої, яка засвідчена нотаріусом російської федерації, не може бути використана приватним нотаріусом Питель М.С., для прийняття заяви про прийняття спадщини від Позивача.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 вказував, що він не знав про те, що ОСОБА_3 теж на нього склала заповіт, оскільки йому було відомо тільки про заповіт на ім`я ОСОБА_2 , також він знав, що остання звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку, оскільки був впевнений, що спадкоємець один. Одразу як тільки взнав про наявність заповіту на його ім`я, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка йому пояснила, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви для прийняття спадщини. Разом із тим нотаріус відкриваючи спадкову справу не повідомив його як спадкоємця за заповітом, про наявність зареєстрованого заповіту, складеного ОСОБА_3 , на його користь.
При цьому, відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктом 1.2 розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі - Порядок № 3306/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини посадова особа органу місцевого самоврядування з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідності вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, посадова особа органу місцевого самоврядування роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 розділу IV Порядку № 3306/5).
Отже, на посадову особу органу місцевого самоврядування покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.
З наявних матеріалів спадкової справи № 38/2021, відкритої за заявою спадкоємця ОСОБА_2 , вбачається, що відсутні об`єктивні письмові відомості, про те, що нотаріус повідомляв позивача про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , наявності на його ім`я заповіту та відповідно наявності у нього спадкових прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру. Але, дані про те, що нотаріус намагався дізнатися адресу місця проживання спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 з використанням даних Єдиного державного демографічного реєстру відсутні, хоча нотаріус мав таку можливість і за таких обставин зобов`язаний був це зробити.
Нотаріус, якому відома особа спадкоємця, та який має реальну змогу встановити його місце проживання або роботи зобов`язаний повідомити спадкоємця про відкриття спадщини особисто або листом, тобто в порядку визначеному ч. 1 ст. 63 Закону України «Про нотаріат». Виклик спадкоємця через опублікування оголошення чи повідомлення у пресі (ч. 2 ст. 63 Закону України «Про нотаріат») здійснюється при відсутності у нотаріуса інформації про особи спадкоємців, місця її проживання або роботи та за умови, що у нотаріуса відсутній доступ до такої інформації.
Таким чином, нотаріус на порушення Закону України «Про нотаріат», пункту 2.2 глави 9, пунктів 2.2 і 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, не вчинив дій для розшуку спадкоємця, зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо місце проживання або місце роботи спадкоємця.
У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права.
Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна спадкодавця ОСОБА_3 , а також наведені позивачем причини, а саме його необізнаність про наявність на його ім`я заповіту, оскільки спадкодавець не його родичем першого споріднення, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилання позивача на те, що 04 лютого 2021 року у нього стався інфаркт мозку внаслідок тромбозу прецеребральних артерій, внаслідок чого з даної дати та по 2023 рік він постійно проходив лікування та реабілітацію, суд не бере до уваги, оскільки позивачем не додано жодного доказу на такі твердження.
Таким чином, встановлені по справі обставини в сукупності дають підстави суду зробити висновок про те, що причини, з яких позивачем було пропущений встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 були пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для вчинення таких дій, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Разом з тим суд зазначає про наявність і заяви відповідачки про згоду на те, щоб ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак із зазначених вище підстав дана заява не може бути законною підставою нотаріусу для прийняття заяви від позивача про прийняття спадщини.
Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, для реалізації спадкових прав, позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці.
Судові витрати (судовий збір) сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, суд залишає за ним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 23, 81, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Жабокрич Крижопільського (нині Тульчинського) районну Вінницької області, Україна, у два місяці після набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає на території російської федерації ( АДРЕСА_1 ).

Суддя