ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року

м. Харків

справа № 2018/19064/2012

провадження № 22-ц/818/1116/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач Публічне акціонере товариство банк «Меркурій» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Бєлінського Олексія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 травня 2013 року у складі судді Нев`ядомського Д.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року ПАТ Банк «Меркурій» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 18 -06П 263 у розмірі 64085.85 доларів США ( по процентам) та 37649,83 грн ( а.с. 2 4).

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору № 18-06П-263 від 28.11.2006 року ОСОБА_1 (далі Відповідач) отримав кредит у розмірі 285 000,00 доларів США зі сплатою 15 процентів річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25.11.201. Згідно додаткової угоди №1 до Договору від 10 .05.2007 сума кредиту була збільшена до 511 250,00 доларів США. Згідно додаткової угоди № 4 до Договору від 30.04.2009 сума кредиту була зменшена до 334 640,00 доларів США та 55 000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у доларах США у розмірі 15% річних, в національній валюті у розмірі 27 % річних протягом 3 місяців та 25 % річних, починаючи 30.07.2009. У забезпечення виконання Відповідачем зобов`язань по Договору між Позивачем і ОСОБА_3 28 листопада 2006 року був укладений Іпотечний договір № 16-03-490 ОСОБА_4 предметом якого був житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за Договором 13.07.2010 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. На даний час Відповідач свої зобов`язання за договором кредиту по сплаті процентів за період з 01.01.2010 по 26.12.2011 не виконав. Заборгованість по сплаті процентів за період з 01.04.2010 по 10.07.2011 складає 64 085,85 доларів США , за період 01.01.2010 по 26.12.2011 складає 22 344 ,29 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 травня 2013 року, з урахуванням ухвали суду від 01 листопада 2013 року про виправлення описки ( а.с. 61 62) позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Меркурій» 64 085.85 доларів США та 34 430,83 грн, а саме по кредиту- 12 086,54 грн, по процентам 22 344,29 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ Банк «Меркурій судовий збір у розмірі 3 219,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 уклавши кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, що підлягає стягненню в примусовому порядку.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заборгованість відповідача за договором кредиту становила 347 014,09 доларів США за курсом НБУ та станом на 28.04.2010 була визначена у розмірі 2 808 813,16 грн. Матеріали справи містять докази того, що з метою стягнення зазначеної заборгованості ПАТ Банк «Меркурій» отримав виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки від 13.07.2010 та 29.06.2011 року на підставі зазначеного напису набув право власності предмет іпотеки на прилюдних торгах за ціною 3 099 534.00 грн, що підтверджується протоколом №160-02/109/11/. За змістом акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 04.07.2011 за рахунок вартості предмета іпотеки задоволені вимоги Банку за кредитним договором у розмірі 2 808 813,16 грн. Згідно чинного законодавства право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, тому після звернення до боржника з виконавчим написом, тому після звернення до приватного нотаріуса з наміром отримати виконавчий напис стосовно відповідача, Банк не мав права нараховувати відсотки за договором кредиту у заявленому у позові розмірі.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Ухвалою від 08 липня 2025 року було залучено до участі у справі як правонаступника публічного акціонерного товариства «Банк Меркурій» та Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт»

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи 28 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Меркурій» (далі Банк) було укладено договір про надання споживчого кредиту в іноземній валюті договір 18-06П-263 за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 285 000,00 доларів США 00 центів, які зобов`язався повернути у строк до 25 листопада 2011 року зі сплатою 15% річних шляхом здійснення ауїтентних платежів в розмірі 4750 доларів США щомісячно (надалі Договір (а.с.5)).

В наступному до основного Договору було укладено декілька додаткових угод та остаточно встановлено, що кредитна лінія не перевищує 511 250 доларів США , кредитні кошти підлягають поверненню зі сплатою процентів у розмірі 15% шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 10 654 долари США (а.с. 7 -12).

Згідно заяви на видачу готівки NCA2_30641 від 28 листопада 2006 року отримувач ОСОБА_6 отримав кошти в сумі 285000,00 еквівалентно в національній валюті 1439250,00 (а.с.13).

Згідно заяви на видачу готівки NCA2_361779 від 10 травня 2007 року отримувач ОСОБА_6 отримав кошти в сумі 250000,00 еквівалентно в національній валюті 1262500,00 (а.с.14).

Згідно заяви на видачу готівки NО11КР86 від 30 квітня 2009 року отримувач ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 55000,00 (а.с.15).

На забезпечення виконання боржником зобов`язань за Догорвом 28.11. 2006 між Банком та ОСОБА_6 який діяв від імені ОСОБА_7 був укладений іпотечний договір №16-03-490 за умовами якого Банку був переданий в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , ринкова вартість майна за згодою сторін становить 2 736 000 грн. В договорі про внесення змін до іпотечного договору було змінено ринкову вартість іпотечного майна за згодою сторін на 3 700 000 грн(а.с.16 - 17).

Згідно копії виконавчого напису від 30.07.2010 року нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Купровсьокою Я.М. на вимогу і на користь стягувача ПАТ банк «Меркурій» було звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок суми заборгованості за кредитом у розмірі 334 640 доларів США та 55 000 грн з період з 18.11.2006 по 28.04.2010 та суми заборгованості за процентами у розмірі 12377,09 доларів США та 3 390.41 грн за період 28.11.2006 по 28.04.2010 року. Загальна заборгованість становить 34 7017,09 доларів США в еквіваленті до національної валюті за курсом НБУ станом на 28.04.2010 та дорівнює 2 808 813,16 грн (а.с.18).

Згідно даних протоколу №160-02/109/11і про проведення прилюдних торгів від 29 червня 2011 року предмету іпотеки прилюдні торг, що були призначені 17 червня 2011 року не відбулися, у зв`язку з тим, що предмет торгів не був проданий (а.с.19).

Згідно акту №20845274, державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 04 липня 2011 року, старшим державним виконавцем Пугач Н.В. звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями по вищевказаній адресі, що належить на праві власності майновому поручителю ОСОБА_3 . А саме у відповідності до ст. 49 Закону України « Про іпотеку» ПАТ Банк «Меркурій» скористався своїм правом придбати предмет іпотеки за початковою ціною у розмірі 3 099 534 грн шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни нерухомого майна. (а.с.20).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

На підставі статей 589, 590 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 33, 37 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі Закон № 898-IV), статті 4 договору іпотеки передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, а можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в спосіб набуття іпотекодержателем права власності на нього рішенням суду не виключається.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання іпотечного майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року

N 898-IV , в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої

вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на

предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на

предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12

цього Закону. А саме, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених

іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати

дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його

невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України « Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів

такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори

боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають

право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку

своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку

придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється

протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку,

встановленому статтею 47 цього Закону.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами у справі Договору кредиту, відповідач отримав в Банку кредит 535 тисяч доларів США, що дорівнювало 2 701 750 грн та 55 тисяч гривень, який зобов`язався повернути у строк до 25.11.2011 зі сплатою відсотків шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 10 654 долари США. Виконання зазначеного зобов`язання було забезпечено іпотекою.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань, Банк звернувся до нотаріуса з метою отримати задоволення за рахунок предмету іпотеки. Виконавчим написом від 30.07.2010 року в рахунок суми заборгованості за кредитом у розмірі 347 017,09 доларів США, що в еквіваленті до національної валюті за курсом НБУ станом на 28.04.2010 дорівнює 2 808 813,16 грн було звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с.18) та згідно з актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки № 20845274 від 04 липня 2011 року у відповідності до ст. 49 Закону України « Про іпотеку» Банк придбав предмет іпотеки за початковою ціною у розмірі 3 099 534 грн шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни нерухомого майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що: «за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу)».

Як встановлено та убачається з матеріалів справи в період з 01.04.2010 року по 10.07.2011 року та з 01.01.2010 по 26.12.2011 відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитом в сумі 64 085,84 доларів США, та 22 344,29 грн.

При цьому Банк не врахував вищезазначені положення закону та те, що з моменту отримання ним виконавчого напису від 13.07.2010 його право нараховувати відсотки припинилося. Тому стягненню з відповідача підлягають лише відсотки нараховані до цього часу, а саме 5586 грн та 13732 долари США 68 центи.

Підстави для стягнення тіла кредиту у розмірі 12 086.54 грн після набуття Банком права власності на предмет іпотеки вартістю 3 099 534 грн відсутні.

Суд на зазначені вище обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні в частині суми, що підлягає стягненню.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» судовий збір у розмірі 2122,89 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бєлінського Олексія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 травня 2013 року, виправлене ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2013 року змінити в розміру заборгованості.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» заборгованість за процентами за договором №18-06П-263 період з 01 січня по 01 липня 2010 року у розмірі 5586 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн та 13732 (тринадцять тисяч сімсот тридцять два) долари США 68 центи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Горизонт» судовий збір у розмірі 2122,89 (дві тисячі сто двадцять дві) грн 89 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.11.2025 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук