Справа № 274/5840/22 Провадження № 2/0274/1881/25
УХВАЛА

про прийняття зустрічного позову до розгляду

26.11.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні питання про прийняття зустрічної позовної заяви у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2022 ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом.

Постановою Верховного Суду від 09.04.2025 касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 14 травня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 головуючим суддею у цій справі визначено суддю Большакову Т.Б.

Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

15.07.2025 ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 17.10.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя - залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.10.2025 продовжено ОСОБА_4 строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя.

5.11.2025 подано зустрічну позовну заяву у новій редакції.

Представник позивача за первісним позовом у підготовчому судовому засіданні заперечує проти прийняття зустрічної позовної заяви, посилаючись, що невідповідність вимогам ст. 175 ЦПК.

Відповідач за первісним позовом у підготовчому судовому засіданні наполягає на прийнятті зустрічного позову.

Зустрічна позовна заява подана з додержанням вимог ст. ст. 175 - 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Щодо посилання представника позивача на наявність недоліків зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Так, у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно з висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perezde Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. The Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

В рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Тому судді повинні уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі, адже суди помилково визнають такими, що дають підстави для повернення позовних заяв ті обставини, зокрема, щодо незазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; ненаведення попереднього (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутність власного підтвердження позивачем про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, підстави звільнення позивача від сплати судового збору, адже зазначені обставини можуть бути з`ясовані судом на наступних стадіях процесу.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при реалізації положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Belesand Others v. The Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Ураховуючи те, що предмет первісного і зустрічного позову є один, вимоги виникли із одних правовідносин, зустрічний позов відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, суд вважає за необхідне прийняти зустрічний позов та об`єднати в одне провадження з первісним позовом до спільного розгляду.

Керуючись ст. ст. 19, 175- 177, 193, 274, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя та об`єднати в одне провадження цивільну справу № 274/5840/22.

Відкласти проведення підготовчого судового засідання на 26.01.2026 об 11 год 00 хв.

Відповідач (за зустрічною позовною заявою) має право подати до суду відзив на позовну заяву. Вимоги до відзиву на позовну заяву встановлені ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.3-6 ст.178 ЦПК України відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються:

1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Встановити відповідачу строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов та надання доказів в обґрунтування заперечень, якщо такі докази не надані позивачем.

В разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде розглянута за наявними матеріалами.

Позивач (за зустрічною позовною заявою) має право надати відповідь на відзив протягом 5 днів з моменту отримання відзиву. Згідно з ч.3 ст.179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Відповідач (за зустрічною позовною заявою) має право подати заперечення навідповідь на відзив протягом 5 днів з моменту отримання відповіді на відзив. Частиною 3 статті 180 ЦПК України до заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Третя особа має право подати письмові пояснення щодо зустрічного позову або відзиву на зустрічний позов, в яких третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, викладає свої аргументи і міркування в підтримку або заперечення проти позову. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами 3-6 ст.178 ЦПК України.

Одночасно з подачею пояснень на позовну заяву третя особа надає суду докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються аргументи та міркування на підтримку або заперечення щодо предмета позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити третій особі строк для подання пояснень щодо позову або відзиву протягом 10 днів з дня їх отримання.

Відповідно до ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА