У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2025 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, а також наданих документів боржником вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання щодо стягнення аліментів на утримання яких сторони вже вирішували в суді в порядку позовного провадження та наявне виконавче провадження з виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 28.11.2013 року.

Крім того, як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.08.2025 здійснюються відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі стягнень з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Отже заявлена стягувачем вимога не відповідає положенням ст.161 ЦПК України, пов`язана з необхідністю з`ясування обставин виконання рішення суду про стягнення аліментів та залучення інших заінтересованих осіб і не може бути вирішена в безспірному порядку, який передбачено процесуальним законом для стягнення аліментів в наказному провадженні.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.161, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. М. Анциборенко