ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/132/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

з участю сторін: скаржника - ОСОБА_1

представника скаржника - ОСОБА_2

представника стягувача - ОСОБА_3

приватного виконавця - Кісельової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, стягувач ЖБК «Дарниця-2», про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В., в якій просила зобов`язати приватного виконавця усунути порушення шляхом скасування неправомірно накладеного арешту на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 . В обгрунтування скарги, скаржник посилається на те, що приватним виконавцем в порушення ЗУ «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження було неправомірно винесено постанову про арешт майна та грошових коштів боржника, проте, скаржник зазначає, що постанова про арешт майна боржника була направлена за іншою адресою, а тому дії приватного виконавця є неправомірними, а постанова про накладення арешту підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник та адвокат, скаргу підтримали з підстав викладених в останній.

Представник стягувача, проти скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що з боку приватного виконавця немає жодних порушень, виконавець діє у відповідності ЗУ «Про виконавче провадження», а тому скарга є необґрунтованою та безпідставно.

Приватний виконавець, проти скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні, оскільки дії, що вчиняються відповідно до виконання рішення суду здійснені в рамках ЗУ «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.03.2024 у цивільній справі №753/22048/23 винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Дарниця-2» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з липня 2020 по листопад 2023 року, в сумі 46001,87 грн. та судовий збір в розмірі 1 851,96 грн., а також стягнуто витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. На виконання даного рішення суду, 02.05.2025 було видано виконавчі листи.

19.05.2025 приватним виконавцем було відкрито виконавчі провадження ВП НОМЕР_1 та ВП НОМЕР_2. Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень направлено стягувачу та боржнику на адресу зазначену у виконавчому листі.

19.05.2025 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження НОМЕР_3.

19.05.2025 та 21.05.2025 для забезпечення виконання рішення суду, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника НОМЕР_1, арешт накладено в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 56 651,21 грн.

21.05.2025 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника НОМЕР_1.

02.06.2025 скаржник звернулася до приватного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Таким чином, посилання скаржника на те, що копії постанов винесених в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем направлені не за її адресою проживання є необґрунтованими, оскільки приватним виконавцем відповідні постанови були направлені за адресою боржника, що зазначена у виконавчому листі.

Щодо необґрунтованого накладення арешту.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Посилання скаржника на те , що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень є необгрнутованими, оскільки останній стосується територій на яких ведуться активні бойові дії або є тимчасово окупованими.

Крім того, в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем звернення стягнення на єдине житло боржника, яке полягало б в його описі та реалізації не відбувалось, тому посилання скаржника на такі обставини є необґрунтованими.

Щодо арешту накладеного на рахунок скаржника, який є пенсійним рахунком, з цього приводу слід завзначити, що відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Проте, скаржник з заявою до приватного виконавця щодо зняття арешту з такого рахунку на підставі підтверджуючих документів не зверталася.

Відповідно до ст. 447 -1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оцінюючи належність, достовірність а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки доводи скарги зводяться до помилок, що містяться у виконавчому листі, приватний виконавець, здійснюючи виконавче провадження дотримувався вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а тому вимоги скарги є необґрунтованими, оскільки повідомлення про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем були направлені за адресою боржника, що зазначена у виконавчому листі, а арешт накладений на пенсійний рахунок боржника, може бути знятий за заявою останньої з наданням відповідної виписки/довідки банку.

На підставі вище наведеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 447 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, стягувач ЖБК «Дарниця-2», про скасування постанови - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: