Єдиний унікальний номер: 357/3579/25
Провадження № 2-о/379/89/25
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

26 листопада 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючого судді - Невгада О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в окремому провадженні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Служба у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області, 2) ОСОБА_2 , 3) ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання та утримання доньки,

У С Т А Н О В И В:

29.04.2025 до Таращанського районного суду Київської області з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Служба у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області, 2) ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ухвалою від 21.03.2025 про направлення цивільної справи за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 головуючим суддею в цій судовій справі визначено суддю Невгада О.В.

Положенням ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

01.05.2025 року Таращанський районний суд Київської області постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

27.08.2025 року Київський апеляційний суд ухвалив своєю постановою скасував ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

26.09.2025 суд постановив ухвалу, якою відкрив провадження в указаній справі за правилами окремого провадження, залучив до участі в цій справі як заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 29 жовтня 2025 року в залі суду № 3 (а.с. 79-80). Копію цієї ухвали заявник позивачка отримав 15.10.2025, що вбачається з супровідного листа та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 81, 93).

29.10.2025 року судове засідання у справі не відбулось через перебування судді у відпустці (а.с. 88), розгляд справи призначено на 07.11.2025, про що учасники справи були повідомлені належним чином (а.с. 89-98), зокрема заявник ОСОБА_1 судову повістку отримав 14.10.2025 через додаток "Viber", що вбачається з довідки про доставку повідомлення (а.с.90), а також з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 95).

07.11.2025 року у судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, через що судове засідання було відкладено на 26.11.2025, про що учасники справи були повідомлені належним чином (а.с. 103-109), зокрема заявник ОСОБА_1 судову повістку отримав 07.11.2025 через додаток "Viber", що вбачається з довідки про доставку повідомлення (а.с.105), а також з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 107).

26.11.2025 року у судове засідання заявник ОСОБА_1 повторно не з`явився.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 двічі не з`явився у судове засідання: 07.11.2025 та 26.11.2025, будучи щоразу повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило, як і не надходило заяв про розгляд справи без його участі.

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення сторони позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. і ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Нормами ЦПК України не заборонено залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, особливості залишення без розгляду такої заяви Розділом IV "Окреме провадження" ЦПК України не визначені, а тому при вирішенні цього питання суд керується загальними правилами, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного, керуючись ст. 13, 223, 257, 260, 315, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: 1) Служба у справах дітей та сім`ї Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області, 2) ОСОБА_2 3) ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту самостійного виховання та утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 26.11.2025.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД