Рішення

Іменем України

25 листопада 2025 року місто Чернігів

Справа №751/6574/25

Провадження №2/751/1917/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Стрижак В. П., Грищенко Ю.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

представник позивача Сиводід Оксана Петрівна

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова у режимі відео конференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини та стягнення неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат в сумі 9 975,00 грн за оплату навчання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів за період з грудня 2008 по жовтень 2024 у розмірі 39 232,23 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення ним повноліття. Зазначає, що відповідач протягом тривалого часу аліменти не сплачує, а тому за період з грудня 2008 по жовтень 2024 виник борг в сумі 39 232,23 грн. Наразі дитина навчається на ІІ курсі у Вищому навчальному закладі «Київська Академія прикладних мистецтв», форма навчання - денна. За І та ІІ семестр навчання оплата становить 17 500,00 грн, наступні семестри 19 500,00 грн. Кошти за навчання сплачує позивач. Крім навчання дитині потрібні ліки, одяг, харчування та ін.. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у додаткових витратах на його утримання.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 29.07.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року розгляд справи відкладено за заявою представника відповідача.

У запропонований судом строк представник відповідача подав відзив (а.с.42-45), згідно якого просив залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення неустойки, а в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання повнолітнього сина відмовити повністю. При цьому зазначає, що позов, який поданий 25.07.2025 містить ті самі позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів за період з грудня 2008 по жовтень 2024, які були предметом розгляду цивільної справи №751/1981/25 і в задоволенні яких було відмовлено. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, то вказує, що оплата за навчання, придбання одягу та шкільного приладдя не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України.

Отримавши відзив представник позивача подала відповідь на відзив (а.с.59-62), де зазначила, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 27.05.2025 у справі №751/1666/25 задоволено скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Бахмацького ДВС та зобов`язано здійснити перерахунок (розрахунок) аліментів за виконавчим листом № 2-544/09, виданим Новозаводським районним судом міста Чернігова 04 лютого 2009 року, з врахуванням заробітної плати (доходів) відповідача за 2017-2020 роки. При розгляді справи №751/1981/25 та цієї справи предмет та підстави позову відрізняються, оскільки до матеріалів справи додано новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, здійснений державним виконавцем станом на 17.06.2025, а також різниться сума пені, яку просить стягнути позивач. Крім того, вказала, що відповідач є працездатною особою, який більше 10 років ухилявся від сплати аліментів та не сплачував їх належним чином, чим накопичив заборгованість. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Договір на навчання було укладено, коли ОСОБА_4 ще був неповнолітнім, отже витрати на навчання в Вищому навчальному закладі «Київська Академія прикладних мистецтв» слід віднести до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини. Доводи відповідача про те, що він не підписував договір про підготовку фахівців з вищою освітою від 29.09.2023 і не погоджував його умови, не може бути прийняте до уваги, оскільки норми матеріального права, якими врегульовані ці правовідносини, не пов`язують обов`язок того батька, з яким дитина не проживає, приймати участь у додаткових витратах із наданням ним згоди на такі витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлений про день, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Протокольною ухвалою суду від 04.09.2025 по справі оголошено перерву для надання представником відповідача додаткових відомостей.

Протокольною ухвалою суду від 17.10.2025 по справі продовжено перерву за клопотанням представника відповідача.

Позивач та її представник після перерви у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про продовження справи без їх участі, позов підтримує.

Відповідач та його представник після перерви у судове засідання не прибули. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із подачею касаційної скарги на рішення суду №751/1981/25.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Зазначена представником відповідача причина відкладення розгляду справи не є поважною, також відповідачем подано відзив на позовну заяву, тобто реалізовано свої права, визначені цивільним процесуальним законодавством, беручи до уваги кількість відкладення судових засідань, що призводить до затягування строків розгляду вказаної справи, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Таким чином, відповідно до положень ст.223 ЦПК України, суд ухвалив продовжити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 20.11.2025 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 25.11.2025 о 16 год 50 хв.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України після перерви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що не заперечується сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 (а.с.15). Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.02.2009 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2008 року і до повноліття дитини.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист №2-544/08 (а.с.16), який перебуває на виконанні в Бахмацькому районному відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №11484725) з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Під час примусового виконання виконавчого листа №2-544/08 державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, про арешт коштів боржника (а.с.21-22).

Крім того, 13.01.2020 внесено відомості про ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників (а.с.23).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 27.05.2025 ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.03.2025 у справі №751/1666/25 скасовано. Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо складання розрахунку заборгованості за аліментами задоволено. Зобов`язано державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перерахунок (розрахунок) аліментів за виконавчим листом № 2-544/09, виданим Новозаводським районним судом міста Чернігова 04 лютого 2009 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку з врахуванням заробітної плати (доходів) ОСОБА_2 за 2017-2020 роки (а.с.116-130).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого держаним виконавцем станом на 17.06.2025, за період з грудня 2008 по жовтень 2024 у ОСОБА_2 існує заборгованість в сумі 39 232,23 грн (а.с.18-20).

Позивач вже зверталась до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини та стягнення неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.06.2025 по справі №751/1981/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на навчання - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на навчання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 27 000 грн 00 коп за оплату навчання у Вищому навчальному закладі «Київська академія прикладних мистецтв» (а.с.47-51).

Проте, постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2025 рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2025 року в частині визначеного до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розміру додаткових витрат на навчання повнолітнього сина та судового збору змінено, зменшено розмір визначеної до стягнення суми додаткових витрат з 27 000 грн до 18 000 грн та судового збору з 1 211 грн до 806,52 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.111-115).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом ІІ курсу денної форми навчання Вищого навчального закладу «Київська Академія прикладних мистецтв». Термін навчання з 01 вересня 2023 року по червень 2027 року. Спеціальність 022 «Дизайн». Спеціалізація «Дизайн середовища». Навчання платне, студент стипендію не отримує (а.с.25).

Відповідно до розділу 4 Договору про підготовку фахівців з вищою освітою від 29.09.2023 розмір оплати за один семестр становить 17 500,00 грн (а.с.26-29). Однак у подальшому оплата може бути змінена.

Так 22.07.2025 ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_4 19 950,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» (а.с.30).

Наразі ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.53).

На його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.54,55).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно з частиною першою статі 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно зі статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статі 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Оскільки Сімейним кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається, застосуванню підлягають норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 провадження № 61-16670св19.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання.

Відповідач заперечував про стягнення з нього пені з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки питання щодо стягнення з нього пені вже розглядалось судом у справі №751/1981/25, де було встановлено неправомірність дій державного виконавця при складанні розрахунку заборгованості по аліментах за період з 2017-2020 року.

Втім, згідно розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненого державним виконавцем після ухвалення рішення Чернігівським апеляційний судом, за період з грудня 2008 по жовтень 2024 заборгованість становить 39 232,23 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розміру заборгованості по аліментам.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від платника аліментів причин або, що вона сплачена у повному обсязі.

Отже, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2008 по жовтень 2024, в межах заявлених вимог, відповідно положення частини 1 ст. 196 СК України, становить 39 232,23 грн.

Наявність на утриманні відповідача інших дітей, зміна сімейного становища не є підставою для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів. Звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань по сплаті аліментів можливо лише у тому випадку, коли заборгованість виникла з незалежних, поважних причин відповідача, що в судовому засіданні останнім не доведено.

Таким чином, враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, беручи до уваги заявлений позивачем розмір, а також розмір заборгованості по сплаті аліментів визначений державним виконавцем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з наступного.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.

Згідно вказаної норми до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дочки/сина, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування ст. 185 СК України викладені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15, з якими погодився Верховний Суд у постановах від 24 липня 2019 року в справі №521/2016/16-ц, від 25 лютого 2020 року в справі №521/4397/17.

Норми глави 16 СК України не передбачають обов`язку батька брати участь у додаткових витратах на повнолітнього сина, що навчається, ст.199 СК України передбачає лише право на стягнення аліментів на повнолітню дочку/сина, що продовжує навчання, а не додаткових витрат на повнолітню дочку/сина.

Позивачем понесені додаткові витрати на навчання 22.07.2025, на той час коли дитина досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

V. Розподіл судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач ОСОБА_1 при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 414 грн 18 коп (3028х39232,23/49207,23). Інша частина 613 грн 82 коп підлягає компенсації за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 185, 196 Сімейного Кодексу України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини та стягнення неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39 232 (тридцять девять тисяч двісті тридцять дві) грн 23 коп неустойки за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 414 (дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн 18 коп на користь ГУК у м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 25.11.2025.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Третя особа - Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Соборності, буд.42 м. Бахмач Ніжинський район Чернігівська область, )

Суддя Н. В. Маслюк