Справа № 737/616/25
Провадження № 2/737/263/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року с-ще Куликівка

К у л и к і в с ь к и й р а й о н н и й с у д Ч е р н і г і в с ь к о ї о б л а с т і

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняСкляр А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 737/616/25
за позовомТовариства з обмеженою відповідністю «Юніт Капітал»
доОСОБА_1
простягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи та представники:
представник позивача не з`явився
відповідачне з`явився ВСТ

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду із позовом, про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023 в сумі 28 330,54 грн та понесені судові витрати, а саме - судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 702137013 на суму 6006 грн. Позивач зазначив, що відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора MNV44KR2. В подальшому укладались договори факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс», між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал». Таким чином право вимоги перейшло саме до ТОВ «Юніт Капітал». У зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином взятих на себе за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023 зобов`язань, у неї утворилась заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 28 330,54 грн., яку представник позивача просить стягнути та понесені ним судові витрати.

Позовна заява надійшла до суду 10.07.2025. Ухвалою головуючого судді від 14.07.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з призначенням першого судового засідання на 29.07.2025.

13.08.2025 у встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого викладені у позові вимоги не визнає, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що дійсно ОСОБА_1 (ОСОБА_1) визнає, що уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 702137013 від 10.07.2023 та отримала кредит в сумі 6 006 грн. Проте, відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення заборгованості у розмірі 28 330,54 грн. за користування грошовими коштами, з таких підстав. Проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону та долученому позивачем договору, оскільки розмір заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору. За умовами Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 2.1 договору № 702137013 від 10.07.2023). Згідно пункту 2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6 006 грн (шість тисяч шість грн.) 10.07.2023 (що є датою надання Кредиту). Згідно пункту 8.3.1. за період від дати видачі кредиту до 07.08.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 222,65 (двісті двадцять дві цілих шістдесят п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,61 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (дисконтна процентна ставка). В той же час нарахований позивачем розмір заборгованості за процентами в сумі 22 324,54 грн. не відповідає умовам договору кредитної лінії № 702137013 від 10.07.2023, яким передбачено, що кредит надано на 28 дні, а розмір відсотків за користування кредитом становить 1 025,92 грн. Всього за даним договором відповідач зобов`язалась повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у загальному розмірі 7 031, 92 грн. (тіло кредиту у розмірі 6 006 грн. + заборгованість за відсотками 1 025,92 грн). При цьому договором не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування. З наданих представником позивача розрахунків установлено, що за Кредитним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» продовжували нараховувати саме проценти за «користування кредитом». Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось. Матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання кредиту, після закінчення 28 денного строку дії договору № 702137013 від 10.07.2023. Позовна заява також не містить посилань на такі обставини. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 28 дня кредитування, що визначені в кредитному договорі, позивач посилався на факт пролонгації договору, що на його думку відбувся. Пунктом 3.2 Договору визначено, що Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Як було зазначено вище, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, зміну дати повернення всієї суми кредиту та у зв`язку з цим сплачував всіх фактично нараховані проценти, визначені п. 3.3. договору, матеріали справи не містять. При цьому позивач не звернув уваги, що не повернення кредиту у визначений кредитним договором строк, в даному випадку після спливу 28 денного строку кредитування, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника за змістом укладеного договору, пов`язується виключно з не поверненням кредитних коштів у визначений п. 3.1 кредитного договору строк, що не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, не повернення позичальником кредитних коштів у визначений п. 3.1 договору № 702137013 від 10.07.2023 строк, за відсутності активних дій відповідача, визначених п. 3.2, 3.3 договору (оплати всіх фактично нарахованих процентів за продовження дії договору), є неправомірною поведінкою, а саме неповерненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу 28-денного періоду кредитування проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі встановленому договором кредитної лінії. Отже, у ОСОБА_3 перед первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» існує заборгованість за договором кредитної лінії № 702137013 від 10.07.2023 в розмірі 7 031, 92 грн., з яких: 6 006 грн. тіло кредиту та 1 025,92 грн. - відсотки за користування кредитом. Також, автопролонгація договору кредитної лінії не відбулася, з наступних підстав. Згідно з умов договору кредитної лінії № 702137013 від 10.07.2023 кредит надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником. При цьому, строк кредитування та строк дії договору є різними поняттями. Оскільки умови договору № 702137013 від 10.07.2023 відповідачем в частині його зобов`язань щодо погашення заборгованості за тілом кредиту не виконані, тому відповідно до п. 11.1 договору (договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання ), даний договір діє і на день ухвалення судом рішення, і діяв після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, тому на спірні правовідносини поширюється дія абзацу другого частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. З огляду на те, що абзацом другим частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом і продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін , слід зробити висновок, що приписи п. 8.10 договору № 702137013 від 10.07.2023 щодо автоматичної пролонгації договору суперечать положенням абзацу другому частини сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» і не можуть застосовуватися та не можуть бути підставою для стягнення відсотків у період автоматичної пролонгації договору, адже додаткового договору про продовження строку користування кредитом сторонами не укладалося. Також визначений позивачем розмір заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22 324,54 грн., не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Фактично позивач порушує питання про стягнення з позичальника суми процентів за користування кредитом у розмірі, що майже в 4 рази перевищує розмір кредиту. За даних обставин, сторона відповідача вважає, що розмір відсотків, який підлягає стягненню із відповідача, необхідно зменшити до 1 025,92 грн., і саме такий розмір відсотків буде справедливим, надасть відповідачу можливість сплатити борг, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. Крім того, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Завертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Юніт Капітал» вказувало, що являється новим кредитором за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023 внаслідок укладених договорів факторингу від 28.11.2018, 27.05.2024 та 04.06.2025. Так, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023, що, як вказує позивач, підтверджується Реєстром прав вимог № 248 від 12.09.2023. Позивачем надано Додаткові угоди № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 до вказаного договору факторингу від 28.11.2021, згідно яких текст договору викладено у новій редакції та продовжено строк дії договору. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог № 248 від 12.09.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13 475,20 грн кредитний договір № 702137013 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_3 10 липня 2023 року, натомість договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_3 , відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Продовження сторонами строку дії договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 внаслідок укладення додаткових угод та укладення у подальшому Реєстру з прав вимог № 248 від 12.09.2023 до конкретного боржника не свідчить про набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_3 , оскільки станом на 28.11.2018 у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 10.07.2023 , тобто більше ніж через 4 роки після укладення договору факторингу, що взаємо виключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідним від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Згідно п. 2.1 укладеного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, тому вважає, що у зв`язку з цією обставиною позивачем також не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги ОСОБА_3 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу № 27/0524-01 від 27 травня 2024 року ТОВ «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «Юніт Капітал» за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. Таким чином, слід зробити висновок, що ТОВ «Юніт Капітал» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати до ОСОБА_3 щодо сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 10.07.2023 між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем. За таких обставин слід зробити висновок, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами для підтвердження обставин, на які він посилається, а саме, не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором. Крім того, вважає що у суду відсутні достеменні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката. Тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення цих витрат просить відмовити. Просить повністю відмовити у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Представник позивача у судові засідання не з`явився. При пред`явленні позову було заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачка та його представник у судові засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 10.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 702137013 на суму 6006 грн (а.с.31-40). Відповідачка ініціювала укладення кредитного договору, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора MNV44KR2, та отримала зазначені кошти, про що не заперечує представник відповідача та підтверджується наданими доказами (а.с.10,13). Крім того, підписанням Паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 702137013 від 10.07.2023 відповідачка підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування (а.с.30-31).

В подальшому, відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується долученою копією витягу актового запису про розірвання шлюбу від 13.05.2025 (а.с.159).

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.08.2025 у АТ КБ «ПриватБанк» витребувано інформацію щодо належності відповідачці карткового рахунку маска картки № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» та щодо зарахування коштів на вказаний рахунок у період з 10.07.2023 по 15.07.2023 року.

На виконання ухвали суду від 11.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» надав лист № 20.1.0.0.0/7-250820/59223-БТ, згідно якого на ім`я ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в банку емітовано карту № НОМЕР_3 та згідно виписки по рахунку за період з 10.07.2023 по 15.07.2023 здійснено зарахування коштів в сумі 6006 грн. (а.с.174). Фінансовий номер телефону: НОМЕР_4 , що відповідає номеру, зазначеному в анкетних даних ОСОБА_3 (а.с.174-175).

Зазначені обставини свідчать про отримання відповідачкою кредиту в загальному розмірі 6006 грн. Факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними відповідачкою та її представником не оспорюються.

Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свого обов`язку за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023. Тобто, в свою чергу відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.

Так, щодо відступлення права вимоги, то 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» був укладений договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до цього договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі, щодо продовження терміну дії договору факторингу. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 248 від 12.09.2023, за яким від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Згідно з п.2.1. цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, зазначених вказаним договором. Відповідно до п. 1.3, 4.1 указаного договору, під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Пунктом 8.2. договору визначено, що він закінчується 28.11.2019, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.76-79).

28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2020 (а.с. 81, зворот). 31.12.2020 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26, відповідно до умов якої строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2021 року (а.с. 82-84). 31.12.2021 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27, якою визначено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 (а.с. 87). 31.12.2022 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31, якою продовжено строк дії вищевказаного договору до 31.12.2023 року (а.с. 87-зворот). 31.12.2023 року уклали додаткову угоду № 32, якою продовжено строк дії вищевказаного договору до 31.12.2024 (а.с. 88).

27.05.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01 у відповідності до умов якого від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги (а.с.68-71, 66).

Відповідно до розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Таліон Плюс» за кредитом та виписки з особового рахунку за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023 за відповідачкою виникла заборгованість у розмірі28 330,54 грн, з яких 6006 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, з яких - 22 324,54 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 46-48).

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю у відповідності до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набув права вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 28330, 54 грн (а.с.60-63, 58).

Згідно з положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правиломч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст. 519 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони(клієнта)заплату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Судом встановлено, що договір кредитної лінії № 702137013 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_6 дійсно був укладений 10.07.2023, при цьому договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на який посилається позивач, як на послідуючу підставу переходу до нього права вимоги до боржника був укладений 28.11.2018 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником.

За даних обставин, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу, неможливо. Тому право вимоги до боржника, ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу від 28.11.2018 набуто не було. Майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді, як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_2 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, та сторони не могли передбачити, що 10.07.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено кредитний договір № 702137013.

При цьому, наданий позивачем акт звірки розрахунків укладений між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 31.12.2023 зі сплати суми фінансування за Реєстром вимоги № 248 від 12.09.2023 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с.73), суд не приймає як належний доказ на підтвердження оплати за договором факторингу, оскільки він не є платіжним документом.

Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» не надало доказів переходу до нього права вимоги до боржника за кредитним договором № 702137013 від 10.07.2023, оскільки кредитний договір був укладений 10.07.2023, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто, у хронологічному розумінні, задовго до укладення кредитного договору. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договором факторингу від 28.11.2018, а також позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами раніше укладених договорів факторингу. Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником, то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином. Таким чином, безпідставними є доводи позивача про те, що право вимоги за договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги, оскільки відступлення майбутніх вимог можливе лише за умови їх визначення та існування саме на момент укладення договору факторингу. На час вчинення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не індивідуалізували належним чином предмет правочину.

Таким чином, обставини укладення 10.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору, які ніким не оспорювались, не можуть бути підставою для задоволення вимог саме ТОВ «Юніт Капітал».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Юніт Капітал» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за договором кредитної лінії № 702137013 від 10.07.2023, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до п. 6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати з відповідачки стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер