Дата документу 12.11.2025
Справа № 334/9452/25
Провадження № 2/334/4920/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

10 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з позовною заявою та вивчивши, долучені до неї документи, вважаю що така не підсудна Дніпровському районному суду м. Запоріжжя, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі, якщо відсутні підстави для залишення заяви без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Разом з тим, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає її за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України (ч. 9 ст. 187 ЦПК України).

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1995482 від 11 листопада 2025 року ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії паспорта гр. ОСОБА_2 остання зареєстрована АДРЕСА_1 .

У позовній заяві позивач зазначив своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та додав договір оренди квартири від 22.07.2022 за № 23/07/2022, строк дії договору скінчився 22.07.2024.

Однак позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що підтверджували би зареєстроване місце проживання або перебування позивача разом з дитиною та відповідача на території юрисдикційної діяльності Дніпровського районного суду м. Запоріжжя.

Отже, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Місце реєстрації сторін у м. Запоріжжі не підтверджено, сам по собі договір оренди житла сторонами, не свідчить про зареєстроване місце проживання за вказаною у договорі адресою.

Таким чином, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Запоріжжя і за правилом альтернативної підсудності.

Враховуючи, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , та виходячи із правил підсудності, встановлених ст.28ЦПК України, вказана позовна заява підсудна Заводський районний суд міста Кам`янського.

За правилами п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Водночас, згідно з ч.1ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З огляду на викладене зазначену справу слід передати на розгляд до Заводського районного суду міста Кам`янського.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.27, 28, 31, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю на розгляд Заводського районного суду міста Кам`янського.

Роз`яснити, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Філіпова І. М.