Номер провадження 2-з/754/139/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2025 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В.

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального Кулініч Наталія Юріївна - третя особа

Авдєєв Б.М. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 26.11.2025 позов залишено без руху та надано строк для усунення його недоліків.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові від 18.05.2021 Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/1570/20, 8.6. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. 8.7. За частиною одинадцятою статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

8.8. Слід зауважити, що розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову заявником не наведено жодних передбачених зазначеними нормами права правових підстав, необхідних для застосування забезпечення та не зазначено доказів того, що все майно, що належить відповідачу і на яке заявник просить накласти арешт, є спадковим майном.

За таких обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: