Справа № 183/6917/25
№ 2/183/4534/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Зозулі В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

у с т а н о в и в:

07 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року у розмірі 21430 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Вподальшому позивачем були зменшені позовні вимоги. відповідно до яких просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року у розмірі 7490,00 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05 липня 2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладений кредитний договір № 800038377, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7940,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором, з терміном повернення кредиту 04 серпня 2019 року. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі, а останній у свою чергу не виконав умови кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач одноразовим ідентифікатором підписав кредитний договір шляхом використання електронного цифрового підпису. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є кредитний договір, заявка на отримання грошових коштів, в якій зазначені особисті дані відповідача. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, відповідно до платіжного доручення від 05.07.2019 року.

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а також додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником ОСОБА_1 . Так відповідно до реєстру прав вимоги №48 від 15.10.2019 новому кредитору відступлене право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником ОСОБА_1 . Так відповідно до реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 новому кредитору відступлене право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило позивачу право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником ОСОБА_1 . Так відповідно до реєстру прав вимоги №б/н від 04.06.2025 новому кредитору відступлене право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 26757,8 грн.

Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідача за становить 26757,8 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7940 грн, заборгованість за відсотками 13490 грн, заборгованість за штрафними санкціями 5327,8 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року у розмірі 21430 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7940 грн, заборгованість за відсотками 13490 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

04 серпня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 поданий відзив на позов, у якому посилається на те, що ним не підписувався кредитний договір № 800038377 від 05 липня 2019 року з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Крім того посилається на те, що, що позивач не набув статусу нового кредитора та відповідно не отримало право грошової вимоги саме до відповідача, через те, що у матеріалах справи не міститься доказів повідомлення боржника, у відповідності до вимог ст. 516 ЦК України про заміну кредитора. Крім того. кредитний договір за яким позивач просить стягнути заборгованість укладений 05.07.2019 року, в той час як позов поданий до суду у 2025 році, а тому просить застосувати строк позовної давності до вказаних правовідносин. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором вважає їх неправомірними, з огляду на позицію ВС у постанові від 22.05.2019 року у справі № 127/20792/16, через те, що розмір відсотків перевищує розмір тяла кредиту у 2,5 рази, через такі умови договору є несправедливими. Особливу увагу просить звернути на те, що він проходить військову службу у ЗСУ, на що ним надана належним чином завірена копія військового квитка, що є підставою для пом`якшення його відповідальності в разі визнання вимог обґрунтованими. Вважає, що підстав для стягнення з відповідача визначеної позовом заборгованості немає, а тому у позові просить відмовити у задоволенні позову.

06 серпня 2025 року представником позивача адвокатом Хлопковою Марією Сергіївною подана заява про зменшення позовних вимог на підставі вимог ст. 49 ЦПК України, у якій посилаючись на вимоги ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, на підтвердження чого надана довідка форми 5 та УБД від 04.10.2023 року, зменшують позовні вимоги та просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 7940 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту, а також судові витрати в розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

06 серпня 2025 року представником позивача адвокатом Хлопковою Марією Сергіївною подана відповідь на відзив, у якій зазначає про те, що кредитний договір укладений з відповідачем первісним кредитором, відповідно до чинного законодавства України, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором у відповідності до вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому посилання відповідача на те, що він не підписував договір є хибними. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє боржника від обов`язку погашення кредиту взагалі, таким чином посилання відповідача в цій частині також є необґрунтованими. Щодо застосування строку позовної давності то на час дії воєнного стану, а саме з 24.02.2022 року строки, передбачені ст.ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України були продовжені на строк дії воєнного стану. Та ця норма діяла і чна час звернення позивача до суду з позовом. Щодо необґрунтованих на думку позивача нарахованих відсотків, то відсотки були нараховані первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» виключно на умовах договору, який був укладений позивачем з первісним кредитором, такі умови сторони погодили до його підписання.

В той же час, враховуючи надані позивачем відомості щодо проходження служби у лавах ЗСУ, на підтвердження чого відповідачем подані довідка форми 5 та УБД від 04.10.2023 року, ставлячись з повагою до військовослужбовців не заперечують проти зменшення позовних вимог, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 7940 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту, а також судові витрати в розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою суду від 15 липня 2025 року відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, у своїй заяві просить розглянути справу за відсутності представника.

Відповідач та/або представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження укладення кредитного договору № 800038377 від 05 липня 2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7940,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,14 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 30 днів, з терміном повернення кредиту 04 серпня 2019 року, із наданням кредитних коштів позичальнику шляхом переказу на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 надана копія вказаного кредитного договору з заявко. На отримання грошових коштів та графіком розрахунків, який є додатком № 1 до договору № 800038377 від 05.07.2019 року (а.с. 9, 13-18).

Позивач посилається на те, що кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальника одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Доказами накладення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором є QR-код матричний код, який містить інформацію щодо підписанта електронного договору і призначений для сканування за допомогою мобільного пристрою, сканера штрих-коду з метою швидкої та безпомилкової ідентифікації договору позичальника. Зазначений QR-код за твердженням позивача знаходиться на графіку розрахунків. Однак, долучений позивачем графік розрахунків, який є додатком №1 до Договору № 800038377 від 05.07.2019 року не містить QR-код матричний код (а.с. 14 - оборот).

Крім того, на підтвердження підписання кредитного договору позичальником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надана довідка, сформована 06.06.2023 про те, що за заявкою на кредит ОСОБА_1 за договором № 800038377 від 05.05.2019 року на його номер телефону направлений одноразовий ідентифікатор 7М78ЕМВ6, який введений позичальником 05.07.2019 о 14:28; після чого здійснене перерахування коштів (а.с. 81-88).

На підтвердження перерахування ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відповідачеві кредиту у встановленому договором розмірі, позивачем надане платіжне доручення № 6da87a11-1cd6-4f98-a29e-0991bc31b7b2 від 05.07.2019 про перерахування товариством отримувачу ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 у розмірі 7940 грн, призначення платежу переказ коштів за договором № 800038377/23052025/Э від 23.05.2025 (а.с. 19-21).

Відповідно до розрахунку ТОВ «МАНИВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» сума заборгованості відповідача за договором № 800038377 від 05.05.2019 року становить 21882,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7940 грн, заборгованість за відсотками 14077,62 грн (а.с. 41-42)

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а також додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником ОСОБА_1 . Так відповідно до реєстру прав вимоги №48 від 15.10.2019 новому кредитору відступлене право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником ОСОБА_1 . Так відповідно до реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 новому кредитору відступлене право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило позивачу право грошової вимоги до позичальників, в тому числі й за кредитним договором № 800038377 від 05 липня 2019 року, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позичальником ОСОБА_1 . Так відповідно до реєстру прав вимоги №б/н від 04.06.2025 новому кредитору відступлене право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в розмірі 26757,8 грн (а.с. 24-37, 47-74).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 15 жовтня 2019 року надала розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором № 800038377 від 05.05.2019 року, яка становить 21882,64 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7940 грн, заборгованість за відсотками 14,077,62 грн (а.с. 41).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 800038377 від 05.05.2019 року відповідача, складеного ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» становить 26757,8 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7940 грн, заборгованість за відсотками 13490 грн, заборгованість за штрафними санкціями 5327,8 грн (а.с. 44).

У заяві про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 800038377 від 05.05.2019 року в розмірі 7940 грн, яка складається з тіла кредиту.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Установлено, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20, від 04 грудня 2023 року у справі №212/10457/21 вказував на те, що оспорюваний кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка позивачу не належить, дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним такого договору.

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 дійшов висновку, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідач заперечує факт укладання договору про споживчий кредит № 800038377 від 05.05.2019 року, в той же час не заперечує отримання 05 липня 2019 року коштів від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в розмірі 7940 грн, а сукупність доказів щодо переказу коштів на картку НОМЕР_1 в розмірі 7940,00 грн позичальнику ОСОБА_1 переконує суд в тому, що відповідач отримав вказану суму від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», доказів на погашення вказаної суми відповідач суду не надав, а матеріали справи, як такового не містять.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за Договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і за іншими договорами факторингу.

При цьому розділом 3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено «Фінансування та порядок розрахунків». Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання Додаткової угоди. Згідно п.3.1.2 фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. А пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. Аналогічні положення передбачено також у договорі факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеному між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Таким чином, позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».

Враховуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 800038377 від 05.05.2019 року в розмірі 7940 грн, яка складається з тіла кредиту задоволенню не підлягають.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, адреса місцезнаходження: вул..Рогнідинська, будинок 4-а,офіс 10, м.Київ, 01024).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Г.Дубовенко