Провадження № 2/638/1329/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідач), в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 369 081,43 грн. заборгованості, з яких: 240 000 грн. сума боргу; 106 766,66 грн. інфляційні збитки; 22 314,77 грн 3% річних.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 09 серпня 2021 року до позивача звернувся відповідач з проханням позичити йому 240 000 гривень. Враховуючи, що позивач добре знав відповідача і на той час в нього була така сума грошей, він погодився позичити йому 240 000 гривень, за умови повернення зазначеної вище суми до 31 серпня 2021 року. На цих умовах сторони і уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідач власноруч в присутності двох свідків написав розписку і отримав гроші. Однак, відповідач свої зобов`язання згідно домовленостей та вказані в борговій розписці строки не виконав. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути грошові кошти, однак ОСОБА_3 гроші не повертає. Це змусило позивача звернутися за захистом порушеного права до суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

26 листопада 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що дійсно між позивачем та відповідачем були подібні правовідносини. У яких відповідач власноруч написав та підписав розписку про повернення коштів, так було домовлено щодо внесення плати за оренду та експлуатаційні послуги з користування приміщеннями у АДРЕСА_1 . Але ті правовідносини були припинені повним виконанням шляхом сплати оренди та експлуатаційних послуг. Позивач на той час був працівником фірми, яка надавала такі послуги. У зв`язку з тим, що в подальшому сторони не дійшли згоди щодо розміру плати, стосунки погіршилися між позивачем та відповідачем. Відповідач вважає, що копія розписки, надана позивачем на підтвердження вимог, є технічно накладеним друкованим текстом вище підпису ОСОБА_3 в розписці, написаній власноруч за правовідносинами, які були припинені належним виконанням.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Бабаєвої Я.О. про призначення експертизи задоволено. Призначено по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики судову технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» Провадження по справі зупинено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2025 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2025 року клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Бабаєвої Я.О. про призначення експертизи задоволено. Призначено по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики судову технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» Провадження по справі зупинено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 травня 2025 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 02 червня 2025 року клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Бабаєвої Я.О. про призначення експертизи задоволено. Призначено по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики судову технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса» Провадження по справі зупинено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2025 року провадження по справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 09 серпня 2021 року ОСОБА_3 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 240000 грн. Зазначену суму зобов`язався повернути в повному обсязі до 31 серпня 2021 року включно.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 642/4200/17 (провадження № 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Сторони дотримались письмової форми договору та ОСОБА_2 були передані ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі вказаній у розписці.

Таким чином, позивачем доведено факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписці умовах, тобто виконання ним умов договору.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, відповідач свої договірні зобов`язання за розпискою не виконав, і не повернув позикодавцю позичені у нього кошти у сумі та у термін визначений у борговій розписці від 09 серпня 2021 року.

Доказів того, що відповідач не підписував вказану боргову розписку останнім не надано.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено вимоги про стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості відповідно до розписки від 09 серпня 2021 року у розмірі 240000 грн.

У відповідності до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у позовній заяві проведено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за період з 01 вересня 2021 року по 31 серпня 2024 року. Сума 3% річних та інфляційних втрат відповідно до розрахунку позивача складає 22 314,77 грн та 106 766,66 грн відповідно.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на день ухвалення цього рішення.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1047, 1049, ЦК України, суд вважає, що на договір позики від 09 серпня 2021 року розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Таким чином строк нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості повинен рахуватися з 01 вересня 2021 року (початок строку прострочення зобов`язань відповідача) до 24 лютого 2022 року.

Ураховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати за період з 01 вересня 2021 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 491 грн 51 коп. та 15767 грн 05 коп відповідно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 240000 (двісті сорок тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2592 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн 71 коп. та 3% річних у розмірі 3491 (три тисячі чотириста дев`яносто одна) грн 51 коп. та інфляційні втрати у розмірі 15767 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) грн 05 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2025 року.

Суддя Л.М. Рибальченко