Справа № 536/2211/25
Провадження № 2/536/1669/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючої судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Андрій Миколайович - про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 є син ОСОБА_1 на підставі заповіту посвідченого 04.02.1994 р. Семеновою С.А., секретарем виконкому Кам`янопотоківської сільської ради народних депутатів, за реєстровим номером 11, який прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном на підставі ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР.

Для оформлення прав на спадкове майно ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовича А.М.. Приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 76/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73164601.

09.04.2025 року приватним нотаріусом Спірідовичем А.М. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів.

Посилаючись на вказані обставини, позивач вказував, що він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та оформити право на спадщину, тому для захисту спадкових прав, просив суд: визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Костянецький А.Г. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити.

Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області свого представника у судове засідання не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Андрій Миколайович у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 15 березня 2023 року Кременчуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ОСОБА_1 доводиться позивачу батьком, а факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_2 , виданого 29 вересня 1970 року.

Згідно заповіту, посвідченого 04.02.1994 р. ОСОБА_3 , секретарем виконкому Кам`янопотоківської сільської ради народних депутатів за реєстровим номером 11 Шелейко І.С. все своє майно заповідав ОСОБА_1

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, що був чинний на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме,місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дії, що свідчать про прийняття спадщини закріплені статтею 549 ЦК УРСР.

Так, на день смерті ОСОБА_2 визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема у випадку:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачем вказано, що він вступив в управління майном померлого, а саме проживав разом зі спадкодавцем, вів господарство станом на час смерті спадкодавця і по теперішній час.

Вказане, підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №1027 від 29.08.2023 р, в якій вказано, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою на день його смерті крім померлого був зареєстрований та проживав син ОСОБА_1 , 1961 року народження.

Відповідно до наданої Кам`янопотоківською сільською радою копії погосподарської книги за 1996-2000 року за адресою АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 залишився один член господарства ОСОБА_1 (син власника).

Для оформлення прав на спадкове майно ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовича А.М.. Приватним нотаріусом була заведена спадкова справа № 76/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73164601.

09.04.2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем А.М. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів.

Відповідно до інформаційної довідки №440106672 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до довідки від 14.11.2023 р №61/5166 виданої КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року в КП «КМБТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до довідки №1026 від 29.08.2023 р виданої виконавчим комітетом Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області згідно запису в погосподарській книзі сільської ради за №03-1397-1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 лічиться житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 . Будинок побудований в 1981 році. Земельна ділянка 0,15 га не приватизована.

Відповідно до наданих Кам`янопотоківською сільською радою копій погосподарських книг за 1986-1990 роки, за 1991-1995 роки та за 1996-2000 року за адресою АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_2 ОСОБА_2 значиться власником домоволодіння.

Відповідно до технічного паспорту, складеного 16.05.1991 р. власником будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_2 вказаний ОСОБА_2 .

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, зокрема, питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Згідно технічної документації на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , рік спорудження/реконструкції житлового будинку 1981 рік, а літньої кухні 1900 р, тобто виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації органами БТІ або у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який увійшов до складу спадщини, за спадкодавцем ОСОБА_2 не зареєстроване, натомість підтверджується записами в погосподарських книгах сільської ради, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року, у сукупності з технічною документацією на домоволодіння.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

З матеріалів справи вбачається належність житлового будинку з господарськими будівлями спадкодавцю ОСОБА_1 , однак, відсутність правовстановлюючих документів слугувала підставою для винесення приватним нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, що позбавляє позивача, як спадкоємця, можливості переоформити спадкове майно.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

З урахуванням вказаного, оскільки судом встановлено факт прийняття спадщини позивачем після батька, який мав право на домоволодіння, на який відсутні правовстановлюючі документи, що у свою чергу слугувало підставою для відмови у видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 ..

З огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями,ст.ст. 76, 133, 137, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, с. 1218 ЦК України, Пленум Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович Андрій Миколайович - про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський