Провадження №2/748/949/25
Єдиний унікальний № 748/1899/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої - судді Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2025 року представник позивача Сагаль С.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи позов тим, що після смерті батька залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Оскільки спадкодавець не оформив своїх спадкових справ на нерухоме майно, позивач не має змоги оформити спадщину у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Ухвалою від 17 червня 2025 року провадженні у зазначеній справі відкрито.

Відповідно до ухвали від 15 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності позивача, вказавши про підтримання позовних вимог.

Відповідач Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що 28.03.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис № 959. (а.с.8)

Спадкоємцем на майно ОСОБА_2 є його син (а.с. 7) ОСОБА_1 , який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково оформив її, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом 25 березня 2008 року на земельну ділянку площею 3,98 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.9,69)

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами а АДРЕСА_1 позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. (а.с.11,72)

В матеріалах спадкової справи мається довідка № 60 від 11 січня 2008 року Седнівської селищної ради, в якій вказується, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті був зареєстрований на проживав в АДРЕСА_2 .( а.с.66)

Відповідно до копії державного акту серії ЯБ № 937557 місце проживання ОСОБА_2 вказано АДРЕСА_2 . ( а.с.68)

Згідно довідки Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 08-13/219 від 16.06.2025, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 один. (а.с.40)

Відповідно до довідки № 08-13/33 від 24.01.2025 будинок, в якому проживав ОСОБА_2 знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ( а.с.12)

З наданої домової книги слідує прописка громадян по АДРЕСА_3 , де також зазначено по прописку ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 . ( а.с.13-16)

За повідомленням КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 55 від 04.02.2025, що мається в матеріалах спадкової справи, станом на 01.01.2013 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 не зареєстровано. ( а.с.71 на звороті)

На замовлення позивача в 2025 році був оформлений технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 та витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, де зазначається рік забудови 1965. ( а.с.17-28)

Позивач в позові посилається на те, що будинок обліковувався за ОСОБА_2 на підставі довідки № 08-13/219 від 16.06.2025, наданої будинкової книги.

За повідомленням Седнівської селищної ради № 02-14/921 від 17.09.2025 у селищній раді відсутня інформація за ким обліковувався житловий будинок в АДРЕСА_1 станом на 19.03.2007. Також повідомлено, що даний будинок не відносився до суспільної групи «колгоспний двір». ( а.с.81)

Седнівською селищною радою надана копія погосподарської книги за 2006-2010 роки, де вказана адреса домогосподарства АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_3 . ( а.с.84)

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до листа № 19-32/319 Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» оформлення спадщини на нерухоме майно особи, яка померла, може бути здійснене у разі наявності правовстановлюючих документів на це майно. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується в судовому порядку.

У відповідності до п.п.4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції україни 22.02.2012 за № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме на нерухоме майно за наявності правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, а у разі відсутності відповідних документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку.

У 1965 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно статті 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Відповідно до пунктів 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктами 4, 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва і експлуатації будівель, затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався спершу Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських радах, затверджених наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарств колгоспників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Реєстрація (оформлення) права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них (надалі об`єкти), що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (надалі Порядок).

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року № 1212-VII «Про внесення змін до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, статтю 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнено частиною третьою, якою передбачено, що для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, сільським головою) або відповідною архівною установою.

Згідно з пунктом 42 Порядку, для державної реєстрації права власності

на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Для проведення державної реєстрації прав власності на об`єкти, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси,

не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Пунктом 43 Порядку встановлено, що для державної реєстрації права власності на об`єкти, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

В матеріалах справи відсутні та стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів правомірності набуття за життя спадкодавцем ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 чи то земельної ділянки на якій він розташований. За повідомленнями Седнівської селищної ради у них відсутня інформація за ким обліковувався житловий будинок в АДРЕСА_1 станом на 19.03.2007. При цьому надана копія погосподарської книги за 2006-2010 роки, де вказана адреса домогосподарства АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_3 . Надані довідки Седнівської селищної ради щодо реєстрації ОСОБА_2 є суперечливими, оскільки містять інформацію щодо його реєстрації як по АДРЕСА_2 та і по АДРЕСА_1 , при цьому в домовій книзі також зазначена реєстрація по АДРЕСА_4 . В свою чергу реєстрація за відповідною адресою місця проживання не свідчить про правомірність набуття права власності на житловий будинок.

Виготовлені на замовлення позивача в 2025 році технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 та витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на підставі довідки Седнівської селищної ради 08-13/33 від 24.01.2025 про проживання ОСОБА_2 в даному будинку, не можуть свідчити про належність даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами спадкодавцю.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що позивач повинен довести належними доказами факт належності спадкового майна спадкодавцю.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів правомірності набуття за життя спадкодавцем ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_5 .

Відповідач : Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, , адреса : вул. Я.Лизогуба, 21, с-ще Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область.

Суддя С. М. Майборода