ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 02 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Покровської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

06.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування поислався на те, що він є сином ОСОБА_2 та племінником ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько (брат батька) ОСОБА_3 . На момент смерті він проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Дітей, дружини у нього не було. В нього був брат ОСОБА_2 (батько позивача), та брат ОСОБА_4 . Тобто були спадкоємці другої черги. Батько позивача сказав, що вони з братом домовились, що оформлювати спадщину після дядька буде він.

Позивачу відомо, що його батько звертався до Лисівської сільської ради та брав довідку для звернення до нотаріуса. Позивач не звертався до нотаріуса, оскільки є спадкоємцем аж 5 черги, та був впевнений, що батько як спадкоємець 2 черги звернувся до нотаріуса. Спадковим майном є земельна ділянка площею 6,9784 га, розташована на території Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько ОСОБА_2 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його інший дядько ОСОБА_4 , в нього не було ні дітей, ні дружини.

Після смерті батька позивач знайшов оригінал довідки № 7081 від 06.10.2017 року, яка видана Лисівською селищної радою на ім`я Приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Власенко М.І., про місце проживання дядька. Також знайшов оригінал Державного акту на землю дядька. Інших документів у батька не знайшов.

Звернувшись до приватного нотаріуса Власенко М.І., повідомлено, що в їх нотаріальній конторі спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. З цього слідує, що його батько не звертався до нотаріуса як спадкоємець 2 черги. Оскільки справу не заведено, то відповідно не звертався до нотаріуса і другий дядько.

Оскільки позивач був впевнений, що батько звертався до нотаріуса та відкривав спадкову справу, позивач не звернувся до нотаріуса протягом 6 місяців від дня смерті дядька ОСОБА_3 .

Наразі він є єдиним кровним родичем померлого ОСОБА_3 його племінником, є спадкоємцем 5 черги, однак пропустив строк прийняття спадщини через те, що були кровні родичі 2 ступеню споріднення, зокрема батько, який сказав, що буде оформлювати спадщину, однак не зробив цього.

Через наявність карантину та воєнних дій на території Донецької області в позивача виникли додаткові труднощі із з`ясування цих спадкових питань, оскільки під час карантину та воєнних дій нотаріуси Донецької області закривали свої нотаріальні контори, не приймали відвідувачів тощо.

У 2024 році ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Шемчук К.Б., яка надала роз`яснення, що строк прийняття спадщини можна поновити у разі подання до суду позову про встановлення додаткового строку.

Вважає, що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки є спадкоємцем лише п`ятої черги, а були живі спадкоємці другої черги, які за законом мають спадкувати у першочерговому порядку, зокрема батько позивача збирав необхідні документи для нотаріуса та запевнив, що подав заяву про прийняття спадщини після свого брата ОСОБА_3 . В подальшому через карантин та військові дії, що спричинені військовою агресією РФ, зокрема на території Донецької області, було ускладнено з`ясування всіх питань щодо прийняття спадщини, тому вимушений прохати суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини задля реалізації свого права на спадкування за законом після свого дядька ОСОБА_3 . Інший спосіб реалізувати своє право на спадщину відсутній, бо інших спадкоємців, що могли б надати свою згоду на прийнятті спадщини, немає.

Просив надати додатковий строк для прийнятття спадщини після смерті його дядька- ОСОБА_3 .

Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 02 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.Вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок. Після смерті свого батька він знайшов в його документах довідку Лисівської сільської ради, яка датована ІНФОРМАЦІЯ_4 , про місце реєстрації його дядька ОСОБА_3 , яка була адресована Приватному нотаріусу Покровського районного нотаріального округу Власенко М.І. Це свідчить про те, що батько дійсно вчиняв дії по зібранню документів для оформлення спадщини. Суд першої інстанції вказаний письмовий доказ не досліджував. Підстав для його неврахування не наводив. Отже, якщо мій батько виявив намір оформити спадщину, як спадкоємець 2 черги, то подавати мені, спадкоємцю 5 черги, заяву про прийняття спадщини, поперше, недоречно, оскільки спадкує більш близька черга, а по-друге, це зухвало та низько, це суперечить як загально прийнятим моральним засадам суспільства, так і особисто моїм моральним якостям. Він не подав заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців, оскільки був впевнений, що питання спадкування вирішено між братами померлого і саме його батько оформлює спадщину.

Фактично він є єдиним спадкоємцем після батька та братів батька. Його батько та інший дядько померли під час карантину. Після смерті свого батька та свого другого дядька під час дії карантину на території України він не зміг відвідати нотаріуса.

Вважав, що пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки він є спадкоємцем останьої черги (п`ятої), а були живі спадкоємці другої черги, які за законом мають спадкувати у першочерговому порядку, зокрема його батько збирав необхідні документи для нотаріуса та запевнив мене, що займається оформленням спадщини після свого рідного брата ОСОБА_3 . Отже, протягом 6 місяців з дня смерті дядька він просто не міг передбачити, що батько не відкрив спадкову справу, також якщо б він сказав, що буде подавати заяву нотаріусу, то він зіпсував би свої синовні стосунки з батьком.

В подальшому через карантин та військові дії, що спричинені військовою агресією РФ, зокрема на території Донецької області, було ускладнено з`ясування всіх питань щодо прийняття спадщини.

Територіальна громада в особі Покровської міської ради Донецької області відзив із запереченнями не подавала, проти позову не заперечувала. Крім того, якщо б територіальна громада була зацікавлена в об`єкті спадкування, то подала б заяву про визнання спадщини відумерлою. Однак протягом 7 років територіальна громада зацікавленості не проявляла, до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою не зверталась.

Від Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області та Покровської міської ради Донецької області надійшли відзиви на апеляційну скаргу. Покровська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області та Покровська міська рада Донецької області вважають, що рішення Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року обгрунтоване, законне та таке, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Покровська міська військова адмінстрація Покровського району Донецької області не може бути належним відповідачем в цій справі.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанова Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року у справі №361/1699/20-ц). У постанові від 20 жовтня 2021 року в справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилається на те, що строк для прийняття спадщини після смерті родичів ним був пропущений у зв`язку з карантином з жорсткими обмеженнями відвідувань державних установ, з введенням на території України воєнного стану та воєнної агресії Росії проти України та власною необізнаністю черг спадкування. Але весь цей час нотаріальні контори працювали без перешкод. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, та він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №520/10377/17, провадження №61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, провадження №61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18, провадження №61-13558св19. З огляду на вищевикладене, зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали їм у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про отримання документів в електронному суді позивачем та представником відповідачів(а.с.86 зв.).

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спадкодавець, який є дядьком позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач звернувся з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у листопаді 2024 року, поважності причини пропуску на такий значний проміжок часу позивачем не доведено.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процессуального права.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Судом першої інстанції встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та актових записів батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконкомом Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 8.

Згідно довідки Лисівської сільскої ради ОСОБА_3 був зареєстрований та з 1981 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

За інформацією Першої Кам`янської державної нотаріальної контори згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80135070 від 17 лютого 2025 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 11.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 20.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №364922 ОСОБА_3 на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 05 жовтня 2006 року за №454 є власником земельної ділянки площею 6,9784 га , яка розташована у Лисівській сільські громаді Красноармійського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано за № 20 від 11.12.2006 року.

Відповідно до роз`яснень приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Наталії Борисівни від 13.08.2024 року №204/01-16 ОСОБА_1 повинен звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дядьки ОСОБА_3 .

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК).

До спадкоємців другої черги після смерті ОСОБА_3 належали його рідні брати ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11

ОСОБА_1 згідно ст. 1262 ЦК України за відсутності інших спадкоємців належить до п`ятої черги спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_3 .

За інформацією Першої Кам`янської державної нотаріальної контори згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80135070 від 17 лютого 2025 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась.

06.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто з пропуском строку більше ніж на шість років.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20).

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 357/8183/22.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилався на те, що він був необізнаний, що його батько за життя не прийняв спадщину після свого брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановлено, що 06.11.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто з пропуском строку більше ніж на шість років.

Приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Н. Б. 13.08.2024 року було роз`яснено ОСОБА_1 про звернення до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дядька ОСОБА_3 .

Судом першої інстанції встановлено, що шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини сплив 13 жовтня 2017 року. З заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса в серпні 2024 року, тобто з пропуском встановлено строку бульш ніж на шість років, що є значним.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено існування об`єктивних та істотних перешкод для прийняття спадщини після смерті дядька, необізнаність про те, що його батько за життя не прийняв спадщину після свого брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, не можуть бути визнані поважними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за обставинами цієї справи відсутні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки, позивач не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Посилання на те, що з введенням карантину обмежувалися відвідування державних установ, що було перешкодою для його звернення до нотаріальної контори після смерті його батька ІНФОРМАЦІЯ_10 з заявою про прийняття спадщини після смерті його дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є безпідставними.

Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, а також встановлені судом обставини, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не довів існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття ним спадщини, а отже, ним не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2025 року.

Судді: