Справа № 758/3392/24
Провадження № 2/758/1620/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Оболонській Ю.С.,

за участю: представника позивача -адвоката Роскошинської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 р. позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представлені адвокатом Роскошинською О.С., звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) стягнути з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 15 964,18 грн.; 2) стягнути з відповідача ОСОБА_2 франшизу в розмірі 3 200,00 грн.; 3) стягнути пропорційно з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 11 805,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 21 жовтня 2022 року приблизно о 13.15 год. в м. Києві, на проспекті Глушкова, 26 сталася дорожньо-транспортна пригода, відповідальним за яку є Відповідач 2 - ОСОБА_2 . Позивач, ОСОБА_1 , на транспортному засобі VOLVO ХС60, державний номер НОМЕР_1 , 2018 року випуску, рухався по проспекту Глушкова в напрямку виїзду з міста Києва в правій смузі руху. Дорожнє покриття було в доброму стані та сухе. Відповідач 2 на транспортному засобі Totota Highlander, державний номер НОМЕР_2 , рухався перед позивачем в середній смузі зі швидкістю приблизно 20км/год. Швидкість позивача складала орієнтовно 35 км/год. Потім транспортний засіб відповідача різко перемістився в крайню праву смугу, чим спричинив неочікувані перешкоди позивачу та створив умови для ДТП, яка трапилась. Позивач подав звуковий сигнал з метою уникнення ДТП та вчинив аварійний маневр з метою уникнення зіткнення, проте уникнути зіткнення все ж не вдалось і позивач врізався в правий відбійник та в транспортний засіб відповідача-2. Між позивачем та відповідачем-2 після ДТП було укладено Європротокол - Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якому Відповідач-2 визнав свою вину у ДТП. Автомобіль Totota Highlander НОМЕР_2 , 2017 року випуску, згідно з даними реєстраційної картки та страхового полісу належить ОСОБА_2 . На дату ДТП автомобіль винуватця в ДТП був застрахований в ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/2230631 від 05.09.2022 р. В передбачені терміни позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про випадок, останній був визнаний страховим. 09 листопада 2022 року з метою визначення характеру та ступеню пошкоджень автомобіля та вартості послуг з ремонту позивач звернувся до служби технічного обслуговування. Документом від 09.11.2022 р. було задокументовано вартість робіт по відновленню пошкодженого автомобіля на загальну суму 35 853,75 грн. 16 листопада 2022 року позивач звернувся із відповідною заявою до ПрАТ «УПСК» про те, що він не погоджується із озвученим в телефонній розмові з страховою компанією страховим відшкодуванням та потребує доплати відповідно до виставленого за ремонт рахунку. 21 грудня 2022 року позивач отримав зарахування на банківський рахунок в розмірі 19 889,57 грн із зазначенням у графі «Призначення платежу» - «Страхове відшкодування згідно Акту №175/037/022844/22/1 за автомобіль державний номер НОМЕР_1 ». Позивач з даною сумою був не згоден, вважав і вважає суму відшкодування необгрунтованою, про що інформував Страхову компанію в телефонному режимі, намагався самостійно відстояти свої права та врешті- решт, звернувся за правовою допомогою до адвоката. 09 березня 2023 року адвокатом Роскошинською О.С. в інтересах клієнта ОСОБА_1 було направлено до ПрАТ страхова компанія «УПСК» адвокатський запит № 09/03/2023-аз про надання копії Страхового акту та деталізований розрахунок страхового відшкодування із обов`язковим зазначенням застосованих коефіцієнтів фізичного зносу транспортного засобу та інших коефіцієнтів і формул, які були застосовані під час обрахунку страхового відшкодування. 22.03.2023 р. було отримано відповідь на адвокатський запит вих. № 0695/18 від ПрАТ «УПСК» із наданням страхового акту та копії розрахунку страхового відшкодування. Відповідно до наданих Відповідачем 1 документів страхова сума за договором страхового відшкодування становить 160 000 грн. Франшиза становить 3200 грн. При цьому жодних деталізованих розрахунків, щодо того чому сума страхового відшкодування на думку відповідача 1 становить саме 19 939,57 грн. відповідачем 1 не надано. Окрім того, у Розрахунку страхового відшкодування відсутнє значення в графі 1 «Дійсна (оціночна) вартість», що свідчить про те, що Відповідач 1 не здійснював відповідну прозору оцінку заподіяної транспортному засобі позивача шкоди. Отже, на підставі зазначеного вище, на дату звернення до суду недоплата страхового відшкодування становить 15 964,18 грн.: 35853,75 грн. (фактично витрачена позивачем сума на ремонт автомобіля) - 19889, 57 грн. (відшкодування, виплачене відповідачем 1). Системний аналіз положень чинного законодавства, яке регулює відносини у сфері страхування, дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов`язкового страхування відповідальності страховик приймає на себе зобов`язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником, тобто приймає на себе фінансові ризики- виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі шкоди на умовах, визначених саме цим законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи зазначене, між Позивачем, як потерпілою від ДТП особою та Відповідачем 1, на дату ДТП виникли правовідносини, за яких, Позивач хоч і не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором, згідно яких страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування на користь Позивача. Окрім того, наслідки події, що сталась, дії та бездіяльність відповідача 1 та шкода, завдана відповідачем 2, обумовили для позивача необхідність залучення зазначених фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Позивач вважає, що йому заподіяні психологічні (моральні) страждання, та оцінює розмір маральної шкоди в розмірі 5 прожиткових мінімумів на одну особу, що становить у розмірі 11 805,00 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 22 березня 2024 року з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача 1- ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням засобу транспортного, в порядку, та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 21.10.2022 р. сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу «Totota Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортного засобу VOLVO ХС60, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Totota Highlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/223063 (далі - Поліс № АТ/2230631). 24.10.2024 року позивач подав до ПрАТ «УПСК» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходженню пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 01.11.2022 р. представником ПрАТ «УПСК» було проведено огляд транспортного засобу, який належить Позивачу. Відповідно до ст. 22 Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує установлену цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до Звіту 107.23Е808-44 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 02.11.2022 р., виконаного на замовлення ПрАТ «УПСК», вартість відновлювального ремонту, пошкодженого т/з, склала 23 139,57 грн. Оскільки полісом № АТ/2230631 передбачена франшиза у сумі 3200 грн., то виплата страхового відшкодування склала: 23 139,57 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 3 200 грн. (франшиза) = 19 939,57 грн. ПрАТ «УПСК», керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 22, 29, 36 Закону України, без порушення порядку розрахунків та строків виплати, виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 19 939,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням №162220908 від 21.12.2022 р. Позивач безпідставно просить здійснити виплату страхового відшкодування на підставі наданих ним документів, а саме згідно наряду- замовлення № 000008746 від 09.11.2022 року. Наданий позивачем наряд-замовлення № 000008746 від 09.11.2022 року на суму 35 853,75 грн. не є підтвердженням того, що позивачем дійсно понесені дані витрати, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які розрахункові документи, які підтверджують факт оплати даного наряду-замовлення. П. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що підтвердженням вчинення усного правочину є оформлення квитанції, товарного чи касового чеку, квитка, талону або інших розрахункових документів. До доказів, що підтверджують здійснення витрат належать розрахункові документи - документи установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція тощо), які підтверджують факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстровані у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»). Крім того, Верховний суд у постанові від 29.04.2020 року звернув увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить лише інформаційний характер. Позивач безпідставно просить здійснити виплату страхового відшкодування на підставі наданих ним документів, які на його думку підтверджують фактично понесені витрати на ремонт автомобіля, оскільки, страховик відшкодовує не фактично понесені витрати, а оцінену шкоду. У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування шкоди - винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Ст. 22 Закону України регламентовано, що страховик відшкодовує у встановленому законодавством порядку оцінену шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, а п. 34.2 ст. 34 Закону України встановлено, що обов`язок визначення розміру збитків покладається саме на Страховика.

У Страховика не виникає обов`язку здійснювати доплату страхового відшкодування, якщо потерпілою особою сума витрачених коштів на відновлювальний ремонт являється більшою ніж страхове відшкодування (оцінена шкода), оскільки Законом України не передбачено обов`язку страховика виплачувати страхове відшкодування, у розмірі витрат, які фактично понесені на ремонт пошкодженого т/з. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди особа, що застрахувала свою відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (зі ст. 1194 Цивільного кодексу України). Постановою Верховного суду України від 11.08.2021 року по справі № 554/8473/19 встановлено: «Установивши, що розмір шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА2, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що з ОСОБА 2 підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням». Розрахунок виплати страхового відшкодування, наведений позивачем у позовній, проведений без урахування розміру франшизи, встановленої полісом АТ/2230631 у сумі 3 200 грн., а також розмір проведеного страхового відшкодування зазначений невірно. Згідно розрахунків, наведених позивачем, доплата страхового відшкодування повинна становити: 35 853,75 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 19 889,57 грн. (страхове відшкодування) = 15 964,18 грн. Даний розрахунок являється хибним, оскільки: 1) згідно платіжного доручення №162220908 від 21.12.2022 року виплата страхового відшкодування складає 19 939,57 грн.; 2) відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього Закону. В даному випадку розмір франшизи складає 3 200 грн. Враховуючи вищевикладене, надаємо альтернативний розрахунок страхового відшкодування, який не свідчить про визнання позовних вимог та вказує лише на хибність розрахунків, наведених Позивачем: 35 853,75 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 19 939,57 грн. (страхове відшкодування) - 3 200 грн. = 12 714,18 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, наведених в позові, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомлено, заяв з процесуальних питань не подано.

Відповідач 2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомлено, заяв з процесуальних питань не подано.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2022 року приблизно о 13.15 год. в м. Києві, на проспекті Глушкова, 26 сталася дорожньо-транспортна пригода, з участю транспортних засобів Відповідач 2 - ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Totota Highlander, державний номер НОМЕР_2 , та позивача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом VOLVO ХС60, державний номер НОМЕР_1 .

Між позивачем та відповідачем 2 після ДТП було укладено Європротокол - Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у якому Відповідач 2 - ОСОБА_2 , визнав свою вину у ДТП.

Автомобіль Totota Highlander НОМЕР_2 , 2017 року випуску, згідно з даними реєстраційної картки та страхового полісу належить ОСОБА_2 .

На дату ДТП автомобіль винуватця в ДТП був застрахований в ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/2230631 від 05.09.2022 р.

24.10.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії ПрАТ «УПСК» з повідомленням про випадок, останній був визнаний страховим, про що свідчить складені страховий акт № 175/037/022844/22/1 від 15.12.2022 року на суму 19 939,57 грн.

09 листопада 2022 року з метою визначення характеру та ступеню пошкоджень автомобіля та вартості послуг з ремонту позивач звернувся до служби технічного обслуговування.

Згідно з заказ-нарядом № від 09.11.2022 р. вартість робіт по відновленню пошкодженого автомобіля на загальну суму 35 853,75 грн.

Розмір франшизи за даним полісом становить 3 200,00 грн. 24.10.2022 р. власником пошкодженого т/з ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК» було подано заяву про страхове відшкодування відповідно до полісу № АТ/2230631 від 05.09.2022 р. за пошкоджений у ДТП 21.10.2022 р. транспортний засіб засобом VOLVO ХС60, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходженню пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

01.11.2022 р. представником ПрАТ «УПСК» було проведено огляд транспортного засобу, який належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 22 Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує установлену цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Звіту 107.23Е808-44 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 02.11.2022 р., виконаного на замовлення ПрАТ «УПСК», вартість відновлювального ремонту, пошкодженого т/з, склала 23 139,57 грн.

Оскільки полісом № АТ/2230631 передбачена франшиза у сумі 3200 грн., то виплата страхового відшкодування склала: 23 139,57 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 3 200 грн. (франшиза) = 19 939,57 грн.

ПрАТ «УПСК», керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 22, 29, 36 Закону України, без порушення порядку розрахунків та строків виплати, виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 19 939,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням №162220908 від 21.12.2022 р.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно із п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники.

Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що підтвердженням вчинення усного правочину є оформлення квитанції, товарного чи касового чеку, квитка, талону або інших розрахункових документів. До доказів, що підтверджують здійснення витрат належать розрахункові документи - документи установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція тощо), які підтверджують факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстровані у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Верховний суд у постанові від 29.04.2020 року зазначає, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить лише інформаційний характер.

Ст. 22 Закону України регламентовано, що страховик відшкодовує у встановленому законодавством порядку оцінену шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, а п. 34.2 ст. 34 Закону України встановлено, що обов`язок визначення розміру збитків покладається саме на Страховика.

У Страховика не виникає обов`язку здійснювати доплату страхового відшкодування, якщо потерпілою особою сума витрачених коштів на відновлювальний ремонт являється більшою ніж страхове відшкодування (оцінена шкода), оскільки Законом України не передбачено обов`язку страховика виплачувати страхове відшкодування, у розмірі витрат, які фактично понесені на ремонт пошкодженого т/з.

У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди особа, що застрахувала свою відповідальність зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (зі ст. 1194 Цивільного кодексу України). Постановою Верховного суду України від 11.08.2021 року по справі № 554/8473/19 встановлено: «Установивши, що розмір шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА2, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що з ОСОБА 2 підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням».

Як встановлено в судовому засіданні, то розрахунок виплати страхового відшкодування, наведений позивачем у позовній, проведений без урахування розміру франшизи, встановленої полісом АТ/2230631 у сумі 3 200 грн., а також розмір проведеного страхового відшкодування зазначений невірно. Згідно розрахунків, наведених позивачем, доплата страхового відшкодування повинна становити: 35 853,75 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 19 889,57 грн. (страхове відшкодування) = 15 964,18 грн., оскільки: 1) згідно платіжного доручення №162220908 від 21.12.2022 року виплата страхового відшкодування складає 19 939,57 грн.; 2) відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього Закону. В даному випадку розмір франшизи складає 3 200 грн. Таким чином, розрахунок страхового відшкодування становить: 35 853,75 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 19 939,57 грн. (страхове відшкодування) - 3 200 грн. = 12 714,18 грн.

Обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на Страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна думка суддів Великої Палати Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду по справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018 року.

Як встановлено в судовому засіданні, наданий позивачем наряд-замовлення № 000008746 від 09.11.2022 року на суму 35 853,75 грн. не є підтвердженням того, що позивачем дійсно понесені дані витрати, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які розрахункові документи, які підтверджують факт оплати даного наряду-замовлення.

Таким чином, позивач безпідставно просить здійснити виплату страхового відшкодування на підставі наданих ним документів, які на його думку підтверджують фактично понесені витрати на ремонт автомобіля, оскільки, страховик відшкодовує не фактично понесені витрати, а оцінену шкоду. У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування шкоди - винна особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Щодо стягнення розміру франшизи, встановленої полісом АТ/2230631 у сумі 3 200 грн, то в цій частині вимога підлягає задоволенню.

Відшкодування франшизи при ДТП - це самостійна виплата винуватцем аварії, оскільки страхова компанія покриває збитки лише понад суму франшизи, зазначеної в його полісі ОСЦПВ. Винуватець повинен самостійно відшкодувати потерпілому суму франшизи. Якщо винуватець не виконує це зобов`язання, потерпілий може направити йому претензію або звернутися до суду.

Франшиза в страхуванні є обов`язковою для виплати частиною збитків, яку страхувальник покриває самостійно в разі настання страхового випадку. Страхова компанія виплачує відшкодування за вирахуванням франшизи, яка зазначається в договорі. Якщо сума збитків перевищує розмір франшизи, страхова компанія виплатить залишок, але якщо збитки менші за франшизу, вона не виплачує нічого (у разі безумовної франшизи).

Таким чином, франшиза - це встановлена в договорі сума або відсоток від страхової суми, яку страхувальник сплачує самостійно.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове, відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування) коефіцієнта фізичного зносу)та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищення або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, суд проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, позивачем не підтверджено дані витрати, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які розрахункові документи, які підтверджують факт оплати даного наряду-замовлення та витрати на ремонт автомобіля, оскільки, страховик відшкодовує не фактично понесені витрати, а оцінену шкоду.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 11 805,0 грн. суд відзначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вини; завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

У постанові КЦС Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 263/16183/18 суд зазначив, що при визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».

Тому оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтував стягнення моральної шкоди, суд враховуючи ступінь понесених моральних страждань та переживань, неможливості продовження активного життя, погіршення та позбавлення можливості реалізації своїх звичок та бажань, заподіяння психологічних (моральних) страждань, що заявлені потерпілим розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а моральна шкода у розмірі 7 000, грн. підлягає стягненню з відповідача-2.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що в позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, сума сплаченого судового збору за 3 вимоги майнового характеру, які подані фізичною особою в розмірі 4 239,20 грн. Таким чином, стягненню судового збору на користь позивача підлягають ті вимоги, які знайшли підтвердження в судовому розгляді, а саме: за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 422,40 грн (1 211,2х2) з відповідача-2 ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 6, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 20, 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, матеріальних збитків та моральної шкоди, - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 3 200,00 грн ( три тисячі двісті гривень 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп).

В частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 422,40 грн ( дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач 1 - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження за адресою: 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд. 40; ).

відповідач 2 - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий).

Суддя Н. М. Ларіонова