Справа № 147/1959/25
Провадження № 2/147/746/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Криворучко Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, в залі суду в селищі Тростянець Гайсинського району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що з 26 вересня 2004 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. За період шлюбу у них народилася спільна дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього року відносини між ним та відповідачем не склалося, через відсутність поваги, різне розуміння подальшого побуту, ведення домашнього господарства та способу життя. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, та таким, що суперечить його інтересам. З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , проводити розгляд справи за його відсутності, усі судові витрати залишити за позивачем.

Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Висловилася, що позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу.

З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що 26 вересня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №27; прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Подружжя має спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серіїх НОМЕР_2 від 22.06.2011 (а.с. 15).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із положеннями ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Відповідно до ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення.

Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду висловлене у заяві бажання відповідача залишити після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище - ОСОБА_5 .

Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Позивач у позовній заяві просив судові витрати залишити за ним, з урахуванням цього суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 104-115 СК України, статтями 13, 81, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який був зареєстрований 26 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №27.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Борейко