ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 610/4852/24
Номер провадження 22-ц/818/3907/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 травня 2025 року в складі судді Тімонової В.М. по справі № 610/4852/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/6526/23 від 26 червня 2023 року стягнуто з нього користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23 червня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

На теперішній час його фінансовий стан погіршився настільки, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному у судовому наказі. Так, на його частковому утриманні з січня 2024 року перебуває невиліковно хворий батько ОСОБА_4 , 1942 року народження, який не може самостійно пересуватися та обслуговувати себе, потребує постійного стороннього догляду. Він вимушений був забрати батька жити до себе, щомісяця витрачає всі свої доходи на його утримання, зокрема на ліки, медичне обслуговування, підгузки, пелюшки, продукти харчування, комунальні послуги: До того ж, він змушений позичати кошти. Також батько потребує операції на серці та лікування каменів у нирках, і він позбавлений можливості накопичити відповідну суму. На час перебування на роботі йому доводиться домовлятися із сусідкою ОСОБА_5 , щоб вона доглядала за батьком, і він регулярно оплачує її послуги.

Крім того, 11 вересня 2024 року його було переведено за основним місцем роботи на іншу посаду, в результаті чого значно зменшився його посадовий оклад.

Вказав, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України відповідачка із дитиною у лютому 2023 року виїхала за межі України до Королівства Швеції, де і перебуває зараз. У Швеції вона оформила тимчасовий захист собі та неповнолітньому сину. Їм безкоштовно надано окрему двокімнатну квартиру без сплати оренди та комунальних послуг, а також виплачується щомісячне грошове утримання на неї та дитину, є безкоштовні школа, лікарня та гуртки.

Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року по справі № 638/6526/23 з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 січня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 02 квітня 2025 року відмовлено у прийнятті відзиву відповідачки у зв`язку із пропуском строку на його подання.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що розмір аліментів, визначений судовим наказом, відповідає вимогам сімейного законодавства, а їх зменшення без доведення погіршення майнового становища платника аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення прав дитини.

На вказане судове рішення 09 червня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Андрощук Б.М. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно зазначив, що розмір його середньої зарплати становить 46 278,00 грн, оскільки його посадовий оклад після переведення 11 вересня 2024 року на нову посаду становить 42 701,00 грн, а розмір доходу, отриманого після сплати всіх податків, внесків та аліментів, становить орієнтовно до 30 000,00 грн на місяць. Суд не врахував, що він здійснює сплату комунальних послуг за два помешкання: квартиру та приватний будинок, проігнорував його доводи про діагноз батька, який потребує негайного лікування вартістю 90-130 тис. грн (стентування) або 250-270 тис. грн (шунтування). Він позбавлений можливості зібрати хоч якісь кошти на термінове проведення операційного втручання, ціна ліків і послуг доглядальниці постійно підвищується. Отже, ним було доведено наявність обставин, що спричинили значне погіршення його матеріального становища з моменту прийняття наказу про стягнення аліментів, а саме: хвороба батька та різке погіршення його стану здоров`я з початку 2024 року, понесення витрат на утримання батька, найм доглядальниці, ліки та необхідність зібрання коштів на проведення операції, а також переведення на посаду із нижчим посадовим окладом.

04 липня 2025 року від представника ОСОБА_2 адвоката Тарусіної Я.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що обставини, на які посилається позивач, не є підставою для зменшення аліментів. Розмір фактичного доходу ОСОБА_1 , навіть із урахуванням зменшеного окладу, дозволяє йому сплачувати аліменти. Докази, які підтверджують надзвичайну або критичну фінансову ситуацію позивача, відсутні. Факт зменшення доходу сам по собі не є автоматичною підставою для зниження розміру аліментів, якщо це не призводить до неспроможності забезпечити власні мінімальні потреби. Зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8 частки доходу, як просить апелянт, суттєво погіршить матеріальне становище дитини, яка потребує стабільного та достатнього фінансового забезпечення. Позивач як батько не несе жодних додаткових витрат, окрім аліментів. Відтак зменшення аліментів є необґрунтованим та несправедливим, а також порушує права дитини.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 травня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 23).

26 червня 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 23 червня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

ОСОБА_1 працює в АТ «Харківобленерго» з 29 грудня 2020 року. На посаді уповноваженого з антикорупційної діяльності його посадовий оклад становив 52 602,00 грн, після переведення 11 вересня 2024 року на посаду заступника начальника центральної транспортної служби його посадовий оклад становить 42 701,00 грн, що підтверджується довідкою АТ «Харківобленерго» від 13 грудня 2024 року № 24-1931 (а.с. 14).

Згідно копії розрахункового листа від 24 грудня 2024 року ОСОБА_1 у листопаді 2024 року нараховано доходи у розмірі 44 836,12 грн, у грудні 2024 року 47 721,35 грн (а.с. 11).

Також з ОСОБА_1 утримуються аліменти за виконавчим листом у розмірі 9023,26 грн у листопаді 2024 року та 9186,36 грн у грудні 2024 року. Як зазначив позивач в судовому засіданні, з нього двічі на місяць стягуються аліменти за виконавчим листом, оскільки існувала заборгованість по сплаті аліментів, однак станом на березень 2025 року заборгованість повністю погашена.

Батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 24). Мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25).

Як убачається з медичних висновків ЛКК № 31 від 05 січня 2024 року, № 580 від 14 квітня 2024 року КНП «Міська поліклініка № 26» ХМР, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має низку серцево-судинних захворювань, є невиліковно хворим, через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 16, 116).

Вказане зазначено і у висновку за результатами огляду ОСОБА_4 сімейним лікарем КНП «Міська поліклініка № 26» ХМР від 05 січня 2024 року (а.с. 15).

24 січня 2024 року посадовими особами УСЗН Шевченківського району ХМР складено акт про те, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 здійснює догляд за свої батьком ОСОБА_4 , який потребує постійного стороннього догляду (а.с. 12).

Разом з тим, згідно довідки УСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР від 15 квітня 2025 року № 296, ОСОБА_1 , 1980 року народження, не перебуває на обліку в управлінні (а.с. 115).

Як вбачається з довідки УСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР від 23 квітня 2025 року № 329, ОСОБА_4 , 1942 року народження, перебуває на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 з червня 2024 року по теперішній час щомісячна допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно вимог постанови КМУ від 20 березня 2022 року № 332 не призначалася (а.с. 157).

З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_4 отримує пенсію у розмірі 13 720,91 грн (а.с. 129-134).

01 травня 2024 року ОСОБА_1 отримав у борг від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн, які зобов`язався повернути до 31 травня 2025 року щомісячними платежами по 12 500,00 грн, що підтверджується копією розписки. Протягом червня грудня 2024 року ОСОБА_1 сплачував за розпискою по 12 500,00 грн на місяць, що підтверджується записами на її звороті (а.с. 13).

Крім того, в обґрунтування своїх вимог представником позивача надано квитанції про придбання ліків (а.с. 26-31), медичну документацію про стан здоров`я ОСОБА_4 (а.с. 20-21, 117, 153-158), рахунки за комунальні послуги (а.с. 135-152).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що у відсутність позивача ОСОБА_1 вона здійснює догляд за його батьком ОСОБА_4 , за що отримує кошти у розмірі 10 000,00 грн.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24), від 31 липня 2024 року у справі № 278/2599/23 (провадження № 61-2222св24).

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аліменти у новому розмірі мають сплачуватись з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідне роз`яснення міститься у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також зазначену правову позицію наразі підтримує Верховний Суд у своїх правових висновках, зокрема, в постановах від 30 жовтня 2019 року в справі № 462/4973/15-ц, від 16 серпня 2018 року у справі № 583/1454/17, від 31 липня 2019 року в справі № 725/1490/17.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18.

Враховуючи зміст частини 7 статті 170 ЦПК України, статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням, не є незмінним. У разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів і доводити реальний стан здоров`я та матеріального становища, що може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із аналізу вказаних правових норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_1 посилався на те, що в нього значно погіршився майновий стан через зменшення посадового окладу та погіршення стану здоров`я його батька.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність погіршення матеріального стану позивача.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що середній заробіток позивача без відрахування податків та інших платежів становить близько 46 000,00 грн (44 836,12 + 47 721,35) : 2) = 46 278,74 грн), тож посилання позивача на те, що його дохід визначено невірно, та він є меншим, колегія суддів відхиляє.

При цьому, аліменти на утримання сина складають біля 9000,00 грн, тобто після їх відрахування у ОСОБА_1 залишаються достатні засоби до існування, що покривають його витрати, про які він зазначав у своїх розрахунках.

Посилання позивача на те, що після переведення його на іншу посаду 11 вересня 2024 року його посадовий оклад зменшився на 10 000,00 грн, не можуть бути взяті до уваги як підстава для зменшення розміру аліментів, оскільки аліменти визначені у частці від доходу платника, тобто підлягають зменшенню пропорційно зменшенню розміру доходу.

Твердження ОСОБА_1 щодо перебування на його утриманні батька, сплати ним комунальних платежів за квартиру та будинок колегія суддів оцінює критично, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 має власний дохід, отримує пенсію у розмірі 13 720,91 грн щомісячно, а також має субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

Суду дійсно надані докази наявності у ОСОБА_4 низки захворювань, проте з них не вбачається, що такі захворювання виникли лише у 2024 році та не існували на час прийняття судового наказу про стягнення аліментів від 26 червня 2023 року. Вартість операції для батька, на яку посилається позивач, згідно листа клініки «Добробут» є лише попередньою, рахунку на будь-яку конкретну суму йому не виставлено (а.с. 128).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено обставин, які б вказували на неможливість здійснення ним виплати аліментів на малолітнього сина у раніше визначеному судом розмірі, який відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямоване на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору у суду апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова