провадження № 2/361/5149/25
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Ведмідь Н.В., перевіривши позовну ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про переоформлення свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2025 року позивач звернулась до суду із позовом до Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про переоформлення свідоцтва про право власності на житло, в якому просить: зобов`язати відповідача переоформити свідоцтво про право власності на житло від 31.07.1998 року у відповідності до заяви позивача на приватизацію від 14.07.1998 року, де зокрема вказано що вона являється власником квартири і квартира має спільну часткову власність.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно положення статті 15 ЦК України та статті 4 ЦПК України, захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес.

Як убачається із змісту позовної заяви, предмет спору становлять вимоги, відповідно до яких позивач просить: зобов`язати відповідача переоформити свідоцтво про право власності на житло від 31.07.1998 року у відповідності до заяви позивача на приватизацію від 14.07.1998 року, де зокрема вказано, що вона являється власником квартири і квартира має спільну часткову власність.

На підтвердження права власності на нерухоме майно позивач надає заяву від ОСОБА_2 адресовану керівнику органу приватизації від 14.07.1998 року та свідоцтво про право на житло від 31.07.1998 року, зі змісту якого керівник органу приватизації фонду комунального майна Броварського міськвиконкому видав відповідне свідоцтво в якому посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільно (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та викладених позовних вимог позивачем не вказано в чому полягає порушене, невизнане або оспорюване її право. Враховуючи ту обставину, що в свідоцтві по право власності на житло від 31.07.1998 року визначена графа щодо права власності, а саме вказано: квартира, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільно (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Таким чином, позивачу слід викласти обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, більш чітко та зрозуміло, яке правове обґрунтування заявлених вимог, та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Суд звертає увагу позивача, що до позову позивач не вказує та не долучає щодо звернення до відповідача з вимогою щодо усунення порушень чи помилок, які на думку позивача, мають місце в свідоцтві по право власності на житло від 31.07.1998 року та відповідно відмову відповідача усунути відповідне порушення.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч вказаним вимогам, позовна заява не містить вказані вище вимоги.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовну заяву потрібно залищити без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків, що не перевищує 7 (семи) календарних днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Ведмідь