532/2108/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М.,

учасники справи:

позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»,

представник позивача Поляков О. В.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 29244 грн.

У позовній заяві зазначено, що 10.04.2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 764281342 у формі електронного документа з використанням електронного підпису позичальника, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано грошові кошти (кредит) на суму 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, передбачених договором.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжувався відповідно до укладених додаткових угод. Первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 142 від 13.07.2021 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого відбулося відступлення на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прав, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалось їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до відповідача за кредитним договором. Перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 08.07.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29244,00 грн.

Таким чином, право вимоги по кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а в подальшому позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення кредитного договору.

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку та здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, за- гальна сума заборгованості відповідача перед позивачем договором становить 29244 грн, яка складається із: 9000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 20244 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Враховуючи зазначене, представник позивача прохає суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 764281342 від 10.04.2021 року в розмірі 29 244,00 грн і понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» - Поля- ков О. В, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що останній прохав розглянути справу за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача, адвокат Галушко С. С. подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без участі відповідача та представника відповідача. Позовні вимоги відповідач ОСОБА_1 визнає частково, а саме в розмірі 13590,00 грн, в тому числі 9000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4590 грн сума заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Вимогу позивача в частині стягнення суми заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування у розмір 15654 грн не визнає, оскільки строк нарахування відсотків обмежений строком кредитування 30 днів (до 10.05.2021). Зі спливом цього строку, тобто починаючи з 11 травня 2021 року відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі. Таким чином, нараховані відсотки за період після 10 травня 2021 року є необґрунтованими, оскільки здійснені поза межами строку кредитування.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що 10.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 764281342, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 9000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 30-32).

Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

У п. 1.3 Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2 Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач ОСОБА_1 активувала функцію пролонгації продовження строку, передбаченого п. 1.2 Договору в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця. Доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, за умовами Договору, кредит надано строком на 30 днів (строк кредитування) від дати отримання кредиту позичальником.

Згідно п. 1.4 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. На період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.

Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3 цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду (п. 1.5 Договору).

Проценти в розмірі, передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником (п. 1.8 Договору).

Згідно п. 1.9 Договору попередній розрахунок сукупної вартості Кредиту за Дисконтною процентною ставкою та Термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2 цього Договору, наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору, та у Графіку розрахунків наведеному в Додатку № 1 до цього Договору.

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua (п. 4.1 Договору).

Укладаючи договір, сторони дійшли згоди про те, що у всіх відносинах між позичальником та Товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 4.4 Договору).

Пунктом 4.15 Договору визначено, що цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

До договору додано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» із зазначенням інформації та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та іншу додаткову інформацію.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником ОСОБА_1 в електронній формі знайшов своє підтвердження.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 9000 гривень (а.с. 10, 88). Факт зарахування коштів на банківську картку ОСОБА_1 підтверджується інформацією про рух коштів по рахунку за період з 10.04.2021 по 15.04.2021 року та платіжною інструкцією, наданою АТ «А-БАНК» (а.с. 125-129). Факт отримання відповідачем кредитних коштів ніким не оспорюється та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги право до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги (а.с. 69-72).

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2020 року (а.с. 74 зворот).

31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Додатковою угодою продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2021 року (а.с. 75-78).

31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 80).

31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2023 року включно (а.с. 80 зворот).

31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року. Додатковою угодою продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 81).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 142 від 13.07.2021 року, до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги (а.с. 67-68).

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) укладено Договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», в тому числі за кредитним договором №764281342 від 10.04.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (а.с. 60-62).

Відповідно до умов укладеного Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року відбулося відступлення на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прав, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Права вимоги від клієнта до фактора переходять з моменту підписання сторонами Реєстру прав вимог.

03 серпня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року про продовження строку дії Договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 64 зворот).

30 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року про продовження строку дії Договору до 30 грудня 2024 року включно (а.с. 65).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором в сумі 29244 грн (а.с. 58-59).

08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до відповідача за кредитним договором №764281342 від 10.04.2021 року (а.с. 52-55).

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

На виконання Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників від 08 липня 2025 року (а.с. 47).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 764281342 від 10.04.2021 року в сумі 29244 грн (а.с. 50-51).

ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» після відступлення прав вимог не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.

Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку відповідача за кредитним договором за період з 08.07.2025 по 31.07.2025 року, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за кредитним договором № 764281342 від 10.04.2021 року в розмірі 29 244 грн, яка складається із:

- 9000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту;

- 20 244 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с. 39).

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Нормами статті 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, внаслідок укладення декількох договорів факторингу, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом установлено, що ОСОБА_1 уклала кредитний договір та отримала від первісного кредитора кредитні кошти у розмірі 9000 грн, відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом зарахування на банківську картку позичальника, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується і самим відповідачем, при цьому позивач на підставі договору факторингу набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, за таких обставин, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9000 грн.

Щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає таке.

Так, позивач, окрім основної суми кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 20244 грн.

Як встановлено судом, відповідачу було надано кредит в сумі 9000 грн на строк 30 днів, тобто до 10.05.2021 року (строк кредитування), дата надання кредиту 10.04.2021 року. Строк кредиту також був визначений у Заявці позичальника на отримання грошових коштів у кредит від 10.04.2021 року.

Також при укладенні Договору сторони погодили, що строк дисконтного періоду (30 днів) може бути продовжено позичальником, однак докази того, що відповідач активував функцію пролонгації продовження строку, передбаченого п. 1.2 Договору в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця в матеріалах справи відсутні. Відтак, проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 764281342 від 10.04.2021 року розраховуються до 10.05.2021 року включно.

Враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами строком на 30 днів, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку дисконтного періоду, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, а відтак розмір відсотків підлягає перерахуванню.

У спірному договорі сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься за визначеною процентною ставкою у 1,70 % від суми кредиту на день.

Таким чином, розмір процентів за користування кредитом обраховується виходячи із визначеної договором процентної ставки (620,50 відсотків річних, тобто 0,1700% на день), строку кредитування (30 днів) та суми позики (кредиту) 9000 грн, а саме: 9000 грн х 0,1700%/день х 30 днів = 4590,00 грн, що є обґрунтованим та відповідає умовам Договору.

Відтак, безпідставним є нарахування позивачем процентів за понадстрокове користування кредитом у розмірі 15 654 грн (20 244 грн - 4590 грн), тобто після строку кредитування.

Зі спливом цього строку, починаючи із 11 травня 2021 року, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі.

Отже, загальна сума заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом становить 13590 грн.

Суд також зазначає, що вказана вартість кредиту погоджена сторонами відповідно до Графіку розрахунків, що є додатком до Договору.

Таким чином, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначивши суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного строку кредитування, вважає за необхідне стягнути з відповідача, на користь позивача правомірно нараховані відсотки за період 10.04.2021 по 10.05.2021 року, що становить 4590 грн.

Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 13590 грн, яка складається із суми заборгованості за основним боргом (сума кредиту) 9000 грн та правомірно нараховані відсотки за договором 4590 грн.

При вирішенні питання щодо понесених сторонами судових витрат, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом установлено, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги позивача задоволено частково. Заявлені позовні вимоги на суму 29 244 грн, а задоволено на 13 590 грн.

Із урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1125,72 грн (виходячи з розрахунку: 13590 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн (сума витрат) / 29244 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Крім цього, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: Договір про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та АБ «Тараненко та партнери»; Додаткову угоду № 4 до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року; протокол погодження вартості послуг, що є додатком до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року; Акт прийому-передачі наданих послуг (акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року) (а.с. 35-38).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Як вбачається із п. 3.1, 3.4, 3.6 Договору про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 року, отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта (а.с. 37-38).

Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає заявлені позивачем витрати обґрунтованими, такими, що відповідають критерію розумності, складності та конкретним обставинам справи. Підстав для зменшення вказаних витрат на правову допомогу суд не вбачає, а тому вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

При цьому, враховуючи, що позов задоволено частково, то відповідно і розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Із урахуванням зазначеного, із відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3252,97 грн ( виходячи з розрахунку: 13590 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 7000 грн (сума витрат на правничу допомогу) / 29244 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України; статтями 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 764281342 від 10.04.2021 року в розмірі 13590 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень, яка складається із: 9000 грн - заборгованість за сумою кредиту, 4590 грн - заборгованість за правомірно нарахованими відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 1125,72 (одна тисяча сто двадцять п`ять гривень сімдесят дві копійки) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на правову допомогу у розмірі 3252,97 (три тисячі двісті п`ятдесят дві гривні дев`яносто сім копійок) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», , місцезнаходження: 02157, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя