Житомирський апеляційний суд
Справа №296/178/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В.
Категорія 8 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/178/24 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної військової адміністрації, Військової частини НОМЕР_1 про скасування акта про примусове відчуження або вилучення майна, витребування майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зозулянського Дмитра Олександровича, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Петровської М.В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є власником автомобіля марки «Skoda Octavia», 2007 року випуску, державний номер « НОМЕР_2 ».

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 березня 2022 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2022 року вказану постанову скасовано, провадження закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позивач вказує, що 27 березня 2022 року військовим командуванням в/ч НОМЕР_1 , за погодженням з Житомирською обласною військовою адміністрацією, складено акт про примусове відчуження або вилучення майна, відповідно до якого його автомобіль було примусово відчужено.

Вважає, що складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є підставою для примусового відчуження або вилучення майна у власника, у зв`язку з запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану.

Звертає увагу на те, що статтею 8 Закону України « Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» передбачено, що оцінка майна, яке підлягає примусовому відчуженню, проводиться у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі неможливості залучити до оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності - органами державної влади або органами місцевого самоврядування за погодженням із власником майна. У разі відмови або відсутності власника майна зазначені органи мають право проводити таку оцінку самостійно.

Наголошує на тому, що висновок експерта про оцінку автомобіля не було надано йому для ознайомлення.

Відтак, акт про примусове відчуження або вилучення майна складено в порушення вимог Закону № 4765-IV та постанови КМУ про «Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 31 жовтня 2012 року № 998.

Зауважує, що до цього часу він є власником вилученого автомобіля марки «Skoda Octavia», 2007 року випуску, державний номер « НОМЕР_2 ». Право власності на транспортний засіб не було переоформлено.

На думку ОСОБА_1 , автомобіль безпідставно утримується відповідачем і повинен бути повернутий на підставі ст.387 ЦК України.

Таким чином, просив суд скасувати акт від 27 березня 2022 року про примусове відчуження або вилучення майна та витребувати у Житомирської обласної військової адміністрації та у військової частини НОМЕР_1 автомобіль марки «Skoda Octavia», 2007 року випуску, державний номер « НОМЕР_2 ».

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Зозулянський Д.О., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що на момент складення акта про примусове відчуження або вилучення майна, не було ухвалено рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відтак, вищевказаний акт складений з порушенням норм законодавства та є безпідставним.

Вказує, що на даний час позивач є власником автомобіля марки «Skoda Octavia», 2007 року випуску, державний номер « НОМЕР_2 ». Вважає, що транспортний засіб безпідставно утримується відповідачем.

Також зазначає, що суддя, яка вирішувала спір по суті, вже приймала участь у даній справі, зокрема, на стадії відкриття провадження постановила ухвалу про відмову у відкриті провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України не могла розглядати дану справу і підлягала відводу.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року по справі № 487/10128/14-ц, про те що неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

У відзиві на апеляційну скаргу Житомирська обласна військова адміністрація просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зазначає, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні»" та № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан та оголошено про проведення загальної мобілізації, який триває на даний час.

Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначає механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Житомирська обласна військова адміністрація наголошує, на тому, що не видавала наказ, на підставі якого у позивача був вилучений транспортний засіб. Автомобіль був вилучений на підставі наказу № 116 від 25 березня 2022 року, виданого військовим командуванням в/ч НОМЕР_1 .

Зауважує, що транспортний засіб був відчужений уповноваженим органом та з дотриманням вимог законодавства України.

У відзиві на апеляційну скаргу військова частина НОМЕР_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зазначає, що під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна, військова частина НОМЕР_1 керувалася положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 998 від 31 жовтня 2012 року про « Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», в додатку до якої міститься бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна. Військова частина НОМЕР_1 не порушувала затверджену форму бланку відповідного акта, при складанні останнього було дотримано всіх положень нормативно-правових актів, які визначають процедуру примусового відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану.

Зауважує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 серпня 2018 року у справі № 284/176/16-ц зазначив про те, що що повернення майна можливе за умови : припинення надзвичайних обставин, тобто, стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії, воєнного або надзвичайного стану та інше; збереження майна; заявлення власником позовної вимоги про його повернення до органу, що проводив його реквізицію або якому передано відповідне майно; встановлення можливості повернення.

Велика палата Верховного Суду в постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 757/64569/16 ц звернула увагу на те, що існує законодавче регулювання питань, пов`язаних із виплатою компенсації за примусово відчужене, втрачене чи пошкоджене майно в умовах війни, воєнного чи надзвичайного стану та роз`яснила порядок відшкодування вартості майна, вилученого для потреб оборони держави.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Skoda Octavia , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Наказом начальника Житомирської обласної військової адміністрації ОСОБА_2 № 21 від 06.03.2022 «Про забезпечення виконання заходів правового режиму воєнного стану» визначено: здійснювати примусове відчуження або вилучення майна (транспортних засобів) відповідно до наказів, зокрема, командирів військових з`єднань, частин ЗСУ, за погодженням начальника обласної військової адміністрації; накази про примусове відчуження або вилучення майна (транспортних засобів) видавати окремо військовим командуванням та військовою адміністрацією, або спільними наказами військового командування із військовою адміністрацією.

Відповідно до п.3 наказу № 116 від 25.03.2022 командира військової частини НОМЕР_1 «Про примусове відчуження майна», наказано провести примусове відчуження, зокрема, легкового автомобіля марки Skoda Octavia, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який перебуває на майданчику зберігання Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

Пунктом 4 вказаного наказу доручено заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 в Управлінні патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції доставити транспортний засіб до частини (а.с.196 Т.1).

27 березня 2022 року військовим командуванням в/ч НОМЕР_1 в особі командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , за погодженням з Житомирською обласною військовою адміністрацією, складено акт про примусове відчуження або вилучення майна, за змістом якого згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 116 від 25.03.2022, наказів Житомирської обласної військової адміністрації № 21 від 06.03.2022 та № 39 від 14.03.2022, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та у відповідності до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» здійснено примусове відчуження майна, власником якого є ОСОБА_1 , з майданчика зберігання Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції: автомобіля «Skoda Octavia», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 . Оцінку майна проведено судовим експертом Житомирського НДЕКЦ МВС України М. Арефіним та складено висновок експертного дослідження № ЕД-19/106-22/2173-АВ від 24 березня 2022 року. Вартість автомобіля за результатами оцінки становить 169 680 грн. (а.с.14-15 Т.1).

Акт про примусове відчуження або вилучення майна підписано командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , начальником БТС ОСОБА_5 , головою Житомирської ОВА Бунечком В.І.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.161 Т.1).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2022 року постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 31 березня 2022 року скасовано, провадження закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 162-166 Т.1).

Листом Департаменту з питань цивільного захисту населення та оборонної роботи від 7 вересня 2022 року № 91/1-10 ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд питання про повернення примусово відчуженого майна або компенсації за примусово відчужене майно може мати місце виключно після скасування правового режиму воєнного стану.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

У разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі. З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни (стаття 4 Закону України «Про оборону України»).

Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан та оголошено про проведення загальної мобілізації.

3 березня 2022 року зазначений указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 затверджено Верховною Радою України, а саме Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію».

Статтею 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України. Аналогічна норма міститься у частині 2 статті 353 ЦК України.

Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначає механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»). Примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості (частини перша та друга статті 3 вказаного Закону).

Стаття 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» передбачає, що примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з органом військового управління, визначеним Міністерством оборони України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Норми зазначеної статті кореспондуються з положеннями пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» термін «військове командування» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про правовий режим воєнного стану» або Законі України «Про правовий режим надзвичайного стану», залежно від правового режиму, в умовах якого передається, відчужується або вилучається майно.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Аналогічне визначення військового командування міститься у статті 1 Закону України «Про оборону України».

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 березня 2022 року № 116 прийнято рішення про примусове відчуження транспортного засобу марки Skoda Octavia , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

В подальшому, проведено оцінку транспортного засобу та відповідно до акта про примусове відчуження або вилучення майна, погодженого Головою Житомирської ОВА В. Бунечком, здійснено відчуження транспортного засобу марки Skoda Octavia , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Враховуючи вищевказані норми Законів та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що автомобіль позивача відчужено з дотриманням приписів законодавства України та уповноваженим на те органом.

Твердження ОСОБА_1 про те що на час складання акта не було ухвалено рішення щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також про те, що йому не був наданий висновок експерта, не може свідчити про неправомірність відповідного акта та не є підставою для висновку про незаконні дії відповідача і як наслідок - повернення майна позивачеві.

Так приписами ч. 1, 2, 5 ст.7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» передбачено, що про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів. У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна.

Частиною 2 статті 10 Закону передбачено, що компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного стану з наступним повним відшкодуванням його вартості здійснюється протягом п`яти наступних бюджетних періодів, правового режиму надзвичайного стану - протягом одного наступного бюджетного періоду після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за рахунок коштів державного бюджету.

Отже, під час воєнного стану передбачені можливості: 1) примусового відчуження індивідуально визначеного приватного та колективного майна з переходом до держави права власності на це майно за попереднім або наступним повним відшкодуванням його вартості; 2) вилучення індивідуально визначеного майна державних підприємств, державних господарських об`єднань, на яке у них є право господарського відання або оперативного управління, без відшкодування його вартості.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.10.2024 у справі №712/3525/23 також зауважує, що у частині 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, ЗСУ, іншим військовим формуванням, оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Отже, стосовно надання громадянами під час мобілізації їхнього майна ЗСУ чи іншим військовим формуванням або оперативно-рятувальній службі цивільного захисту діє виключно порядок наступного відшкодування державою вартості такого майна, тобто у строк, визначений частиною другою статті 10 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23.10.2024 року у справі №712/3525/23 вказала, зокрема, що право вимагати повернення майна обумовлюється наявністю в особи статусу «колишнього» власника. За допомогою такої конструкції законодавець створює передумови для охорони інтересів приватних осіб. Повернення майна можливе за умови: припинення надзвичайних обставин, тобто стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії, воєнного або надзвичайного стану та ін.; збереження майна; заявлення власником позовної вимоги про його повернення до органу, що проводив його реквізицію або якому передано відповідне майно; встановлення можливості повернення (постанови Верховного Суду в складі колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.08.2018 року по справі № 284/276/16-ц від 13.09.2023 року по справі № 707/1298/22).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 757/64569/16-ц (провадження № 14-19цс23) звернула увагу на те, що в Україні існує законодавче регулювання питань, пов`язаних із виплатою компенсації за примусово відчужене, втрачене чи пошкоджене майно в умовах війни, воєнного чи надзвичайного стану, та роз`яснила порядок відшкодування вартості майна, вилученого для потреб оборони держави.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду роз`яснила положення постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2012 року № 998 про «Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», якою затверджено «Порядок розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Цей Порядок визначає механізм прийняття, розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Майно, що підлягає примусовому відчуженню, оцінюється в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінну діяльність.

Заява про виплату наступної повної компенсації за примусово відчужене майно приймається, обліковується і розглядається за місцем відчуження майна. До заяви додаються акт про примусове відчуження майна та висновок про вартість такого майна (пункт 3 Порядку).

Виплата повної компенсації здійснюється органами, що прийняли рішення про примусове відчуження майна, у порядку черговості оформлення висновків за рахунок і в межах коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану (пункт 7 Порядку).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії Військової частини НОМЕР_1 щодо примусового відчуження в умовах правового режиму воєнного стану автомобіля Skoda Octavia , 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , є цілком законними та відповідають вимогам діючого законодавства України.

Таким чином, у зв`язку з тим, що на даний час правова підстава, згідно якої спірний автомобіль був вилучений у позивача, не відпала, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача повернути вказаний автомобіль ОСОБА_1 .

Відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зозулянського Дмитра Олександровича, залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2025 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 21 листопада 2025 року.