Провадження № 2/361/5202/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Ведмідь Н.В.вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про повернення у володіння частини земельної ділянки та частини будинку,

встановив:

У листопаді 2025 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить:

- скасувати запис про державну реєстрацію та припинення право власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0108 за адресою: АДРЕСА_1 в;

- скасувати запис про державну реєстрацію та припинити право власності ОСОБА_2 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути частину земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0108 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 повернути частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей175,177 ЦПК України.

Згідно частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно достатті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за позовну заяву немайнового характеру, подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на момент подачі позову 1211,20 грн., а за позовну заяву майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1211,20 грн. та не більше 15140,00 грн.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: скасувати запис про державну реєстрацію та припинення право власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки, скасувати запис про державну реєстрацію та припинити право власності ОСОБА_2 на частину житлового будинку; та дві вимоги майнового характеру: зобов`язати ОСОБА_2 повернути частину земельної ділянки, зобов`язати ОСОБА_2 повернути частину житлового будинку.

Відповідно до частин третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За положеннями частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно пункту 2 частини першоїстатті 176 ЦПК Україниу позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Відтак, позивачами надано договір дарування частини житлового будинку за змістом якого, сторони договору оцінили частину житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 25800,00 грн.

За змістом договору дарування частки земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0108 за адресою: АДРЕСА_1 , сторони оцінили в розмірі 10000,00 грн.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., однак доказів сплати судового збору за пред`явлення ще однієї вимоги немайнового характеру та двох позовних вимог майнового характеру, у розмірі встановленому чинним законодавством, матеріали справи не містять.

За таких обставин, позивачу необхідно провести доплату судового збору та надати суду документальне підтвердження його сплати в розмірі 3 633,60 грн. (1211,20+2422,40)

Статтями 175,177ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведено у статті 16 ЦК України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

При цьому, застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить скасувати записи про державну реєстрацію та припинити право власності на будинок та земельну ділянку, при цьому у якості відповідача зазначає співвласника вказаного майна - ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги є нечіткими та не узгоджуються з визначеним відповідачем. Позивач просить скасувати записи про державну реєстрацію та припинити право власності, проте відповідачем зазначено співвласника, який не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює державну реєстрацію. У зв`язку з цим позовна заява не містить належного правового обґрунтування та не дозволяє встановити характер спірних правовідносин. Позивачу потрібно уточнити позовні вимоги та визначити належного відповідача.

При цьому, для виконання означених вимог позивачу слід надіслати до суду відповідну заяву або викласти позовну заяву у новій редакції з дотриманням вимог визначених статтями 175, 177 ЦПК України.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Долучене позивачем судове рішення із Єдиного державного реєстру судових рішень про поділ спільного майна подружжя містить позначення учасників справи як «особа 1», «особа 2», що унеможливлює ідентифікацію сторін та встановлення їхнього процесуального статусу у відповідній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позивачу слід усунути вказані недоліки.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями175,177,185ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Установити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

Роз`яснити, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ведмідь Н.В.