1Справа № 332/3053/25 2/335/3002/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суду міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача - адвоката Михайленко М.А. про заміну неналежного відповідача у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Благовіщенської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Михайленко М.А. 16.06.2025 звернулася до Заводського районного суду міста Запоріжжя з позовом про визнання права власності на спадкове майно.
Відповідно до ухвали судді Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 було направлено за підсудністю до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
17.11.2025 через канцелярію суду (документ сформований в системі «Електронний суд») представником позивача адвокатом Михайленко М.А. подано заяву про заміну у справі неналежного відповідача.
Необхідність заміни відповідача Благовіщенської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області на двох належних відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснює тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно з заповітом від 26 червня 2018 року, посвідченим в.о. старости Благовіщенської сільської ради Кам`янець-Дніпровського району Запорізької області Савран О.М., зареєстрованого в реєстрі за №34, ОСОБА_5 заповів своє майно своїм донькам: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та дружині ОСОБА_2 . Як слідує із заповіту, померлий ОСОБА_5 заповів ОСОБА_4 (дочці) земельну ділянку (пай) площею 2,3799 га, ОСОБА_3 земельну частку (пай) площею 2,47 га, розташованих на території Іванівської сільської ради Василівського району Запорізької області. Усе інше майно ОСОБА_5 заповів позивачу. Ознайомившись зі спадковою справою №242/2025 до майна померлого ОСОБА_5 , яка надійшла до Електронного кабінету представника позивача 14.11.2025, що підтверджується скріншотом з її електронної пошти, вважають за необхідне замінити відповідача Благовіщенську сільську військову адміністрацію на належних відповідачів, а саме доньок ОСОБА_2 виходячи із наступного. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, неприйняття ними спадщини, усунення від права на спадкування, а також відмови від її прийняття належним відповідачем буде орган місцевого самоврядування (Постанова КЦС ВС від 22 вересня 2021 року у справі №227/3750/19). Як стало відомо із матеріалів спадкової справи №242/2025 до майна померлого ОСОБА_5 , доньки Позивача ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (РНОККП: НОМЕР_2 ) прийняли спадщину та оформили її відповідно до законодавства, а не відмовились від неї, як було первісно зазначено у позові. Відтак, спадкоємці після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають бути належними відповідачами у даній справі про визнання права власності в порядку спадкування.
Далі зазначили, що згідно з ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Оскільки позивач ОСОБА_2 не є фахівцем у галузі права та не розуміє процесуальних нюансів законодавства, а адвокат Михайленко М.А., як її представник, змогла ознайомитись зі спадковою справою №242/2025 до майна померлого ОСОБА_5 лише 14.11.2025 та відповідно скорегувати свою позицію, вважають, що у суду є підстави для залучення належних відповідачів та повернутися до стадії підготовчого судового засідання.
Просили повернутись до стадії підготовчого судового засідання по справі. Замінити відповідача у справі №332/3053/25 на належних відповідачів, а саме ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 ; фактично проживає: АДРЕСА_4 ).
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про його відкладення не надали.
Фіксування судового засідання, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не проводилося.
Вирішуючи клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача, суд виходить з наступного.
Право кожного звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права, свобод чи інтересів передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Згідно зі ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, розумність строків розгляду справи судом.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Частина 3 ст. 51 ЦПК України визначено, що після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Тобто, це лише процесуальне право позивача заявити про заміну неналежного відповідача. Проте це право не є безумовним і саме суду надано повноваження оцінити усі підстави необхідності заміни неналежного відповідача в залежності від того як таку необхідність обґрунтовує позивач, які має вимоги до відповідача, які підстави позову.
Суд вважає за необхідне також зазначити, що процесуальне право на подання клопотання про заміну неналежного відповідача обумовлене як строками, так і необхідністю довести, що позивач не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу заміни неналежного відповідача.
Це правило спрямоване, зокрема, на запобіганню необґрунтованого та безпідставного затягування строків розгляду справи з боку позивача, поданням заяв про заміну неналежного відповідача, що може мати наслідком розгляд справи спочатку. В своєму клопотанні представник позивача просила повернутися до стадії підготовчого провадження. В цьому випадку, суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 51 ЦПК України, саме за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Тому, представник позивача не є суб`єктом такого звернення до суду.
Суд звертає увагу, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.
Можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
Так, позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Михайленко М.А. 16.06.2025 звернулася до Заводського районного суду міста Запоріжжя з позовом про визнання права власності на спадкове майно.
Відповідно до ухвали судді Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18.06.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 було направлено за підсудністю до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
14.07.2025 зазначена справа надійшла до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
22.07.2025 у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також, в порядку підготовки справи до розгляду було витребувано матеріали спадкової справи після померлого ОСОБА_5 .
Зазначену ухвалу представником позивача отримано через систему «Електронний суд» 25.07.2025.
12.08.2025 до суду з Двадцять першої київської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи № 242/2025, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80734647 від 05.04.2025 сформованого Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за параметрами запиту ОСОБА_5 , дата смерті 2019, виявлено, що приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Осипенком В.В. 05.06.2019 була заведена спадкова справа № 94/2019 (у нотаріуса), номер у Спадковому реєстрі 64282251 та 29.07.2019, 08.08.2019, 31.08.2020, 14.09.2021, 29.10.2021 ним були видані свідоцтва про право на спадщину всім спадкоємцям першої черги ОСОБА_5 , на яких останнім був складений 26.06.2018 заповіт.
До самого позову було долучено копію такого заповіту, з якого слідує, що спадкодавець вчинив своє заповідальне розпорядження відносно трьох своїх спадкоємців.
У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубенко Л.С. від 05.04.2025 було зазначено, що ОСОБА_2 звернулася саме з заявою про завершення спадкування нею спадщини в межах спадкової справи, яка була відкрита на території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а саме спадкової справи № 94/2019, зареєстрованої у Спадковому реєстрі за № 64282251 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_5 , а не з заявою про прийняття спадщини. Копія зазначеної постанови також долучена до позову.
У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанова КЦС ВС від 19 січня 2022 року в справі № 280/4/18).
Право особи на доступ до інформації, яка зберігається у нотаріуса та стосується її особисто, закріплено у частині сьомій статті 8 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.
Тому, під час підготовки матеріалів позову для звернення з ним до суду та визначення кола учасників справи, позивач, яка є учасником нотаріальної дії, могла звернутися до державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори щоб отримати відповідні довідки та копії документів з матеріалів спадкової справи.
Разом з тим, суд вважає, що позивач не могла не знати про отримання свідоцтв про право на спадщину її доньками як спадкоємцями за заповітом.
З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачу та її представнику на час звернення з позовом до суду було достеменно відомо про наявність заповіту ОСОБА_5 від 26.06.2018, який був складений відносно трьох спадкоємців, а саме позивача, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яких наразі представник позивача залучає в якості належних відповідачів, та отримання ними свідоцтв про право на спадщину ще в 2019-2021 роках. Зокрема, про ці обставини свідчить також сам зміст позову, а саме його абзаци 2-4.
09.09.2025 відповідно до ухвали суду було закрито підготовче провадження та справа була призначена до судового розгляду по суті.
За встановлених обставин, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що про наявність підстав для заміни неналежного відповідача їй стало відомо тільки 14.11.2025 після ознайомлення з матеріалами спадкової справи, які надійшли до суду 12.08.2025. Додатково суд зазначає, що під час судового засіданні від 30.10.2025 при дослідженні письмових документів судом було оголошено матеріали спадкової справи у присутності представника позивача. Раніше ж до цього часу представник позивача з заявами про ознайомлення з матеріалами справи до суду не зверталася, хоча про надходження матеріалів спадкової справи їй достеменно було відомо після їх отримання судом на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.07.2025. За наявності перешкод в ознайомлені з ними через систему «Електронний суд» представник позивача не була позбавлена об`єктивної можливості ознайомитися з документами в приміщенні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя особисто чи через іншого представника позивача, зокрема за дорученням останньої.
Суд вважає, що позивач та її представник мали реальну можливість скористатися своїм правом на остаточне формулювання позовних вимог та уточнення кола відповідачів ще на час складання позовної заяви або ж протягом встановленого ЦПК України строку під час підготовчого провадження, однак не проявили належної зацікавленості та своєчасно не скористалися ним.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
З наведених представником позивача у клопотанні обставин не вбачається поважних причин, які б обумовлювали неможливість реалізації позивачем своїх прав у відповідності до вимог законодавства.
Окремо суд зауважує на тому, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21).
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).
У даній справі клопотання про заміну неналежного відповідача подане після початку першого судового засідання та доказів про те, що позивач та її представник не знали та не могли знати до подання позову у справі про підставу залучення таких відповідачів, суду не надано, що свідчить про порушення процесуального порядку вчинення такої дії, у зв`язку з чим у задоволенні відповідного клопотання представника позивача слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 43, 49, 51, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-
Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Михайленко Маріам Ахмадівни про заміну неналежного відповідача у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Благовіщенської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 21.11.2025.

Суддя: О.О. Романько