Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-о/357/358/25
У Х В А Л А

25 листопада 2025 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В., оглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

22.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 07.08.2025, у якій просить встановити факт, що Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13.04.1998, видане ОСОБА_1 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_1 .

07.08.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено та передано до розгляду судді Рижко Г.О.

14.08.2025 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Рижко Г.О. постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду заяву, відрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

21.11.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено Розпорядження № 33 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із Наказом суду від 06.11.2025 за № 115/в/г про надання судді Рижко Г.О. відпустки тривалістю на один рік, починаючи з 21.11.2025 по 05.11.2026.

21.11.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено та передано 24.11.2025 до провадження судді Бондаренко О.В.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

З п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить їй і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У даному випадку заявником не зазначено обставин та не надано доказів про те, що організація (Виконком Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області - наразі Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області), яка видала документ (Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13.04.1998), не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ч.4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні

даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Заінтересовані особи залучаються залежно від мети встановлення факту, що має юридичне значення.

Так, заявником зазначено мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу розпорядження майном, однак не зазначено у який спосіб та не заявлено відповідну заінтересовану особу.

Також, заявнику необхідно подати додаткові докази на підтвердження заявленого факту (документи на ім`я ОСОБА_1 станом на 1998 рік, висновок лінгвістичної експертизи, тощо).

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно із ч. 12, ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, а якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, заявнику надається строк для усунення зазначених вище недоліків, в іншому випадку позовна заява буде залишена без розгляду.

Керуючись ст. 175, 177, 187, 257, 318, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Прийняти до провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: вулиця Волонтерська, будинок 7, місто Біла Церква, Київська область, у залі суду №3, на 10 грудня 2025 року о 09:45 год.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви до 09 грудня 2025 року.

Роз`яснити, що заявник має усунути недоліки у встановлений судом строк, а у випадку невиконання вказаних вимог заява буде залишена без розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov.ua/sud1003/.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О. В. Бондаренко