2-др/465/64/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря Лозинського Т-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зотова Нікіти Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , з участю третьої особи Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України», про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради, -

встановив:

представник відповідача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №465/2946/24 за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , з участю третьої особи Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України», про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради, в якій просить стягнути з Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» Західукргеологія» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 164 000,00 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Франківського районного суду Львівської області від 13.11.2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Фактично отриманий ОСОБА_1 розмір правничої допомоги від адвоката (адвокатського об`єднання ) за час розгляду справи № 465/2946/24 становить 164 000 грн. 00 коп. (сто шістдесят чотири тисячі гривень 00 коп.), який також включає в себе гонорар успіху відповідно до п. 2.2.3 Замовлення (додаток №1 до Договору №2808/24 про надання правової допомоги від 28 серпня 2024 року) у розмірі 80 000 грн. (вісімдесят тисяч гривень). Детальний опис робіт (наданих послуг) відображений в актах про надання правової допомоги. Просить заяву задоволити.

Представником Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" подано на адресу суду 21.11.2025 року заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказує, що обсяг витрат на правничу допомогу є значно завищеним та неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаної адвокатом роботи. Зазначає, що у п. 2.1. Договору про надання правової допомоги вказано, що за представництво інтересів к лієнта у судовому засіданні під час розгляду справи № 465/2946/24, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. за кожне судове засідання, в якому представлялись його інтереси. У випадку відкладення судового засідання не з ініціативи Адвокатського об`єднання (адвоката Адвокатського об`єднання), в яке відповідний адвокат з`явився для представництва інтересів Клієнта, останній зобов`язується сплатити на користь Адвокатського об`єднання винагороду (гонорар) у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. за кожне таке судове засідання. Звертаємо увагу суду, що Договір про надання правової допомоги між відповідачем і його представником датований 24.08.2024 року, у той же час представник відповідача просить включити у витрати на правову допомогу відповідача засідання, яке було призначене на 06.08.2024 року, та на яке начебто представник відповідача з`явився, але оскільки воно було відкладене не з ініціативи Адвокатського об`єднання, то було оцінено у 2000,00 грн. Тобто, відповідач просить стягнути витрати за участь адвоката у засіданні на дату, коли останній ще навіть не був представником відповідача у цій справі. Одночасно така додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як "гонорар успіху", за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статтей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є правничою допомогою в розумінні пункту 1 частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат. Просить відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

Згідно з приписами ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Тому, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04. 2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судом встановлено, що у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №465/2946/24 за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , з участю третьої особи Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України».

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.11.2025 року у задоволенні позову Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , з участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради відмовлено в повному обсязі.

28.08.2024 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Доброчесність» було укладено договір №2808/24 про надання правової допомоги.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що при визначенні розміру вартості послуг враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом.

Як вбачається з Додатку №1 до договору №2808/24 про надання правової допомоги від 28.08.2024 року, розмір оплати визначається згідно з обсягом фактично наданих послуг з розрахунку 1 год. роботи = 4000 (чотири тисячі) грн. При визначення розміру оплати враховуються кожні 30 хвилин наданих послуг, у випадку коли обсяг наданих послуг склав менше 30 хв. такий обсяг заокруглюється до значення 30 хв.

Пунктом 2.1. Додатку №1 передбачено, що за представництво інтересів клієнта у судовому засіданні під час розгляду справи №465/2946/24, клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. за кожне судове засідання в якому представлялись його інтереси. У випадку відкладення судового засідання не з ініціативи Адвокатського об`єднання (адвоката Адвокатського об`єднання) в яке відповідний адвокат з`явився для представництва інтересів клієнта, останній зобов`язується сплатити на користь Адвокатського об`єднання винагороду (гонорар) у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. за кожне таке судове засідання.

Згідно п. 2.2.3 Додатку №1, клієнт зобов`язується сплатити гонорар успіху Адвокатському об`єднанню у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень у випадку коли буде залишено позов без задоволення (відмовлено у задоволенні позовних вимог) у справі №465/2946/24, таке рішення має набрати законної сили.

Як вбачається з Акту про надання правової допомоги №1 за Договором №2808/24 про надання правової від 28 серпня 2024 року, роботи (послуги) передбачені в замовленні від 28 серпня 2024 року, а саме:

ознайомлення з позовною заявою по справі №465/2946/24 та правова оцінка позовної заяви, час 60 хв., вартість 4000грн.;

ознайомлення з матеріалами наданими клієнтом та правова оцінка таких матеріалів, як доказів під час розгляду справи №465/2946/24 Франківським районним судом м. Львова, час 120 хв., вартість 8000 грн.;

визначення заходів та способів захисту інтересів клієнта під час розгляду справи №465/2946/24 Франківським районним судом м.Львова, час 120 хв., вартість 8000 грн.;

формування та подання відзиву на позовну заяву у справі №465/2946/24, час 270 хв., вартість 18000 грн.;

підготовка та подання клопотання про закриття провадження у справі, час 60 хв., вартість 4 000 грн., виконано якісно, в повному обсязі, згідно з умовами Договору 2808/24 про надання правової від 28 серпня 2024 року. За надані послуги клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у розмірі 42 000 грн.

Згідно Акту про надання правової допомоги №2 за Договором №2808/24 про надання правової від 28 серпня 2024 року від 17.11.2025 року, роботи (послуги) передбачені в замовленні від 28 серпня 2024 року, а саме представництво інтересів клієнта під час судових засідань у справі №465/2946/24, виконано якісно, в повному обсязі, згідно з умовами Договору 2808/24 про надання правової від 28 серпня 2024 року. За надані послуги клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у розмірі 42 000 грн.

Згідно Акту про надання правової допомоги №3 за Договором №2808/24 про надання правової від 28 серпня 2024 року від 17.11.2025 року, роботи (послуги) передбачені в замовленні від 28 серпня 2024 року, а саме: надання правової допомоги у справі №465/2946/24 за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , з участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради в особі узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформленого протоколом №42 від 29 березня 2024 року, за результатом наданих послуг підлягає сплати «гонорар успіху», виконано якісно, в повному обсязі, згідно з умовами Договору 2808/24 про надання правової від 28 серпня 2024 року. За надані послуги клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) у розмірі 80 000 грн. Гонорар успіху підлягає сплаті після набрання рішенням у справі законної сили.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд звертає увагу, що 28.08.2024 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Доброчесність» було укладено договір №2808/24 про надання правової допомоги, однак представник відповідача включає вартість витрат на правову допомогу судове засідання, яке було призначене на 06.08.2024 року, тобто ще до укладення договору про надання правової допомоги.

Щодо вимог представника відповідача про стягнення гонорару успіху в розмірі 80 000 гривень, суд зазначає наступне.

У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у даній справі є розумність заявлених витрат, тобто розмір відповідної суми має бути обгрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів ОСОБА_1 у суді.

Критерій розумності у даному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Відтак, заявлена вимога щодо відшкодування так званого «гонорару успіху» не містить обгрунтування обсягу фактичних дій представника відповідача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, відмову у задоволенні позовних вимог, значення справи для сторін, вимоги розумності і справедливості, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про часткове задоволення вимог представника відповідача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 29 500 грн. Зазначений розмір витрат на правову допомогу суд вважає належним та співмірним із характером правовідносин та складністю справи.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зотова Нікіти Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" до Львівської міської ради, ОСОБА_1 , з участю третьої особи Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України», про визнання протиправним та скасування рішення Львівської міської ради задоволити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Сторони:

Позивач: Дочірнє підприємство ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія», , адреса: 79000, м.Львів, площа Міцкевича, буд.8;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Львівська міська рада, , адреса: 79008, м.Львів, площа Ринок, 1;

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України», , адреса: 03057, м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, буд.10.

Суддя Ванівський Ю.М.