Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6168/25
Провадження № 2/279/2784/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Пацко О.О., з секретарем судового засідання Селюк К.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/6168/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И В:

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач по справі є її батьком, який відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду сплачував аліменти на її утримання, до досягнення нею повноліття. На даний час позивач є повнолітньою, однак продовжує навчатись на другому курсі Житомирського державного університету ім. Івана Франка. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Стипендія в навчальному не нараховується. Також, значну суму коштів витрачає на придбання підручників, та додаткової фахової літератури, проїзд автотранспортом з місця проживання до навчального закладу, та проїзд на вихідні додому. Коштів, які надає їй мати, недостатньо для нормального проживання та навчання. На період навчання не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач в даний час має постійну роботу, має пристойний дохід та має змогу надавати допомогу на утримання доньки на період навчання. В добровільному порядку з відповідачем дане питання не вирішено, так як він не бажає надавати допомогу на її навчання.

Враховуючи те, що позивач навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів і знаходиться на утриманні матері, то потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів на період навчання у Житомирському державному університеті ім. Івана Франка в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з моменту звернення до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року, без урахування часу канікул, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10..2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Відзиву, щодо позовних вимог не подано, інших заяв та клопотань не надходило.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.10.2007 року є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки № 47 від 26.09.2025 року ОСОБА_1 дійсно навчається другому курсі Житомирського державного університету ім. Івана Франка на денній формі навчання на факультеті історії, права та публічного управління з 01.09.2024 року. Закінчує навчання 30.06.2028 року. Форма навчання - денна. У зв`язку з чим не має можливості працювати та отримувати доходи.

Згідно з ч.1,2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд вважає встановленим той факт, ОСОБА_1 перебуває на утриманні матері, не має можливості працювати та отримувати доходи у зв`язку із денною формою навчання, потребує матеріальної допомоги, яку, зокрема, має надавати також відповідач.

Судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітньої доньки. Доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), відповідачем подано не було.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем не спростована його можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, а тому дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, враховуючи, що позивач звернулась до суду 07.10.2025 року то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.

Згідно зі ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.4, 12, 19 ,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі (однієї четвертої) частини заробітку (доходу), на період навчання в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, починаючи з 07.10.2025 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Допустити негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації, АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ольга ПАЦКО