ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та здійснення повороту виконання судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2025 року у цивільній справі №381/4844/25 за заявою Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення,

встановила:

17.11.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Селецька Олена Віталіївна подала до суду заяву про скасування судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2025 року у цивільній справі №381/4844/25, також просить допустити поворот його виконання.

В обґрунтування заяви заявник вказує про те, що вважає вимоги стягувача неправомірними, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню. Копію судового наказу від 10.09.2025 ОСОБА_1 не отримував, про існування судового наказу йому стало відомо 11.11.2025 після списання з банківського рахунку грошових коштів у сумі 12970,74 грн із призначенням платежу «Стягнення за ВП №79508924 з виконання виконавчого документу, судовий наказ №381/4844/25, виданий 29.10.2025, документ видав Фастівський міськрайонний суд Київської області».

Щодо наявності заборгованості зазначає про те, що ОСОБА_1 зареєстрований у місті Фастові Київської області, однак фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . Судовий наказ у цій справі йому не надсилався і він його не отримав, у зв`язку з чим в матеріалах справи відсутні відомості про вручення його копії за адресою його реєстрації.

Також нарахування заборгованості неправомірним та необгрунтованим, оскільки у 2010 році у судовому порядку розірваний шлюб між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 . Починаючи з 2012 року ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації місця проживання. У квартирі за місцем його реєстрації та за адресою нарахованого стягувачем боргу зареєстрована та фактично проживає з 2001 року по теперішній час його колишня дружина ОСОБА_2 . У зв`язку з цим заявник вважає, що у нього відсутня заборгованість перед КП Фастівської міськради «Фастівводоканал» та відсутні підстави для її стягнення з нього.

18.11.2025 представник Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» Шумченко О.О. подав до суду додаткові пояснення згідно з якими, вважає, що вимоги боржника ОСОБА_1 є завідомо необґрунтованими, спрямованими виключно на уникнення виконання законного обов`язку щодо оплати житлово комунальних послуг та містять твердження, які не відповідають дійсності з таких підстав.

У заяві про видачу судового наказу була вказана адреса реєстрації боржника АДРЕСА_2 , що підтверджено відповідно запису в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Судовий наказ надсилався за адресою місця реєстрації боржника, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до умов Договору №10458 від 31.07.2007 року, який був укладений між КП ФМР «Фастівводоканал» та споживачем ОСОБА_1 , на нього покладено обов`язок про інформування щодо будь яких змін, які відбулися в його помешканні, чи то зміна складу сім`ї тощо.

Споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен відмовитися в установленому порядку від їх отримання. У заяві про скасування та поворот виконання судового наказу докази споживача від послуг водопостачання та водовідведення відсутні, лише 11.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до КП ФМР «Фастівводоканал» про розірвання договору на централізоване водопостачання та водовідведення. Після заяви боржника договір розірвано.

Представник зазначає, що до 11.11.2025 року жодних документів чи звернень про відключення від водопостачання та водовідведення, зміну споживача, розірвання договору нашому підприємству не надходило.

Посилання ОСОБА_1 на колишню дружину та членів її сім`ї є безпідставними: боржник особисто відповідальний як споживач/співвласник, тому що саме ним був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення, зміна споживача оформлюється лише шляхом подання відповідної заяви і документів, чого не було зроблено за 12 років. Заборгованість виникла законно, підтверджена документально. Борг нараховувався згідно обсягів надання послуг та чинним законодавством.

Просить відмовити у задоволенні заяви.

Розглянувши заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Суд встановив, що відповідно до судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2025 у справі № 381/4844/25 стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Житлово-комунального управління «Комунальник» (адреса: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Меблева, буд.11-А, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 11 449 (одинадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 39 копійок, а саме заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 569 (десять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 47 копійок, 3% річних від суми боргу у розмірі 190 (сто дев`яносто) гривень 73 копійки, інфляційні втрати у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 19 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Житлово-комунального управління «Комунальник» (адреса: Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Меблева, буд.11-А, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Матеріали справи №381/4844/25 не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії цього судового наказу та копії заяви про видачу судового наказу із додатками, також відсутні докази ознайомлення боржника із матеріалами справи.

У матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка містить копію цього судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу із додатками та яка повернулась до суду без вручення адресату з відміткою уповноваженого представника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, судовий наказ не був належно вручений боржнику. Про його наявність він довідався після списання 11.11.2025 з його карткового рахунку грошових коштів у межах виконавчого провадження з виконання цього судового рішення.

З огляду на це суд вважає, що саме з цього часу боржник отримав реальну можливість дізнатись про існування судового наказу, а тому з цього часу слід рахувати строк, встановлений ч. 1ст. 170 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає цю заяву такою, що подана із дотриманням строку, встановленого ч. 1ст. 170 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення цієї заяви суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Суд вважає, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.

Також суд бере до уваги, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, суд враховує якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником. У цьому разі така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Оскільки наказне провадження є безспірним, тобто в його межах можуть бути задоволені лише ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, тому заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право. У межах наказного провадження закон не зобов`язує суд перевіряти обгрунтованість такого заперечення, водночас заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Суд встановив, що в обгрунтування поданої заяви заявник зазначає про те, що сума заборгованості є спірною.

Отже, у цих правовідносинах наявний спір і зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи у порядку позовного провадження із додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову та принципу змагальності.

За таких обставин, оскільки спірний судовий наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, а відтак наявний спір про право, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

З огляду на це суд дійшов висновку про наявність правих підстав для скасування судового наказу у цій справі.

Щодо питання про поворот виконання судового наказу.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, а п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

Водночас ст. 171 ЦПК України передбачено можливість скасування судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника, можлива лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим судовим рішенням.

Розгляд заяв про поворот виконання рішення здійснюється відповідно до Розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Враховуючи позицію Конституційного Суду України щодо тлумачення норми статті 444 ЦПК України, яка регулює питання застосування інституту повороту виконання рішення, поворот виконання рішення це повернення сторін в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

Отже, поворот виконання рішення можливий у будь-якій справі, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15).

З матеріалів справи суд встановив, що старший державний виконавець Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Верховська О. В. постановою від 07.11.2025 відкрила виконавче провадження №79508924 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ФМР «Фастівводоканал» грошових коштів з виконання судового наказу №381/4844/25, виданого 29.10.2025 Фастівським міськрайонним судом Київської області, у розмірі 11637,95 гривень. Також цією постановою із боржника стягнуто виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1163,79 гривень.

Заявник надав платіжну інструкцію №52663 від 11.11.2025 про стягнення із рахунку ОСОБА_1 коштів у розмірі 12970,74 гривень із призначенням платежу «Стягнення за ВП №79508924 з виконання виконавчого документу, судовий наказ №381/4844/25, виданий 29.10.2025, документ видав Фастівський міськрайонний суд Київської області».

Вказане свідчить, що цією платіжною операцією, крім стягнення на виконання судового рішення, здійснене стягнення витрат виконавчого провадження.

Однак, питання повернення витрати виконавчого провадження не підлягає вирішенню під час вирішення питання про поворот судового рішення.

Отже, поверненню підлягає сума грошових коштів у розмірі, що відповідає стягненню за судовим наказом та по стягненню судового збору у загальному розмірі 11637,95 гривень.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви.

Керуючись ст. 171, 444 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та здійснення повороту виконання судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2025 року у цивільній справі №381/4844/25 за заявою Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення.

Скасувати судовий Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2025 року у цивільній справі №381/4844/25 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» за оплату житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення.

Допустити поворот виконання судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2025 року у цивільній справі №381/4844/25.

У порядку повороту виконання судового наказу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2025 року у цивільній справі №381/4844/25 стягнути з Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівводоканал» (Київська область, м. Фастів, вул. Калинова, 15-а, код ЄДРПОУ 03346383) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11637,95 гривень (одинадцять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 95 копійок.

Роз`яснити стягувачеві, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК