Справа № 545/2215/25
Номер провадження 2/948/362/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

у травні 2025 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач ТОВ «ФК «ЕЙС»» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №00-9733555 від 21.04.2024 в розмірі 21 277,80 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач, ознайомившись на офіційному сайті товариства з Правилами надання коштів у позику, 21.04.2024 уклала з ТОВ «МАКС КРЕДИТ» у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за умовами якого ОСОБА_1 перераховано 9 000,00 грн.

З огляду на вищезазначене, сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.

21.10.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача у порядку та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.2-7).

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Бульбах Н.М. зазначила, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в заявленому обсязі, оскільки вважає, що вимоги позивача щодо заявленої до відшкодування суми заборгованості по кредиту є завищеними та заявленими необґрунтовано, без належних на те підстав.

Зважаючи на те, що Умови та правила надання банківських послуг та тарифи у визначений законом спосіб не були доведені до відому позичальника перед укладенням договору споживчого кредиту, що вказує на те, що Паспорт споживчого кредиту та Правила надання коштів не підписані позичальником, відповідачу не були відомі конкретні умови укладеного з ТОВ «Макс Кредит» кредитного договору.

Зважаючи на викладене, відповідач частково визнає заявлені до неї позовні вимоги, а саме в частині обґрунтованості стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Позовну вимогу про стягнення заборгованості по відсотках по кредиту в сумі 11 377,80 грн з огляду на вищевикладене, відповідач вважає не обґрунтованою належними доказами, заявленою без належних на те правових підстав, в зв`язку з чим заперечує проти її задоволення судом.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, заявлена до відшкодування сума витрат є завищеною, не спів мірною зі складністю справи та витраченим адвокатом обсягом часу, в зв`язку з чим не відповідає критерію розумності витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

З матеріалів справи вбачається, що розмір гонорару є значно завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Обґрунтування позовної заяви є стандартним та не містить належних обґрунтувань заявлених позовних вимог щодо конкретного кредитного договору, а її універсальна форма вказує на те, що для її підготовки витрачено незначний час.

Зважаючи на викладене, представник відповідача просить позовну заяву задовольнити частково, а саме: стягнути заборгованість за тілом кредиту та комісією, а в задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам відмовити (а.с.94-97).

20.10.2025 представник позивача - Поляков О.В. подав відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позову та зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, та, фактично, зводяться до нерозуміння природи договору, що відповідно до позицій Верховного Суду, не звільняє споживача послуг, як сторону зобов`язання, від його виконання. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Щодо паспорту та правил кредитного договору представник позивача зазначає, що підпис позичальника відображений безпосередньо у кредитному договорі, оскільки саме цей документ є основним правочином, яким оформлюються договірні зобов`язання сторін. Відсутність окремого підпису позичальника у паспорті споживчого кредиту та правилах, не свідчить про порушення порядку їх укладення, адже ці документи укладаються в єдиному комплексі дій під час підписання кредитного договору та є його невід`ємною частиною, що підтверджується збігом дат та наявністю електронного підпису відповідача.

Окрім того, нарахування відсотків повністю обґрунтоване та не суперечить умовам договору, з якими відповідач ознайомився до укладення кредитного договору та підписав електронним одноразовим ідентифікатором, підтвердив та погодився з умовами даного договору. Сторонами узгоджено розмір кредиту, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання. Також позивач вважає необхідним зазначити, що факт отримання та користування грошовими коштами відповідно до умов договору відповідач не заперечує.

Також позивач зазначає, що первинним кредитором за кредитним договором нараховані штрафні санкції у зв`язку з порушенням умов договору. Однак позивач не заявляє вимог про їх стягнення з відповідача, оскільки в межах поданого позову предметом стягнення є виключно основна сума заборгованості та проценти за користування кредитом, визначені відповідно до умов договору.

Таким чином, позивач реалізує своє право вимоги у межах дійсної, обґрунтованої та документально підтвердженої суми боргу, не включаючи до позовних вимог штрафні санкції, нараховані первинним кредитором, що свідчить про дотримання принципів добросовісності, розумності та пропорційності у реалізації кредиторських прав, а також про відсутність наміру безпідставного збільшення розміру грошових вимог до відповідача.

Щодо стягнення витрат з відповідача на професійну правничу допомогу, позивач зазначає, що правова допомога, надана адвокатом є результатом індивідуалізованої професійної діяльності, яка враховує особливості конкретної справи та не може бути кваліфікована як шаблонна робота, що помилково стверджує відповідач.

Кожен процесуальний документ, підготований адвокатом, відображає специфіку правовідносин, що є предметом спору, та ґрунтується на ретельному аналізі фактичних обставин справи, що виключає можливість застосування уніфікованого підходу до їх складання. Позивачем надані беззаперечні докази на підтвердження факту понесених витрат на оплату правничої допомоги з обґрунтованими розрахунками.

З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн покласти на відповідача (а.с.106-111).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.05.2025 цивільну справу передано до Машівського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с.57).

Своєю ухвалою від 25.06.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував докази з АТ КБ «Приватбанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 65-66).

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с.70-73,83,84), відповідач рекомендованим повідомленням, які 15.07.2025 та 02.09.2025 повернуті з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.75,76,85,86), представник відповідача шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету (а.с.93).

У позовній заяві позивач просить розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 6).

Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи без її участі та участі відповідача, одночасно просила врахувати правову позицію відповідача, викладену у відзиві на позов (а.с.115).

Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її сторін , та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 21.04.2024 уклала кредитний договір з ТОВ «ФК «МАКС КРЕДИТ», за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 9 000,00 грн, строком на 360 календарних днів, строк повернення кредиту 16.04.2025 (а.с.26-35).

Згідно з п.1.4 Договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме 16.05.2024, на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом дії кредитної лінії. Дати повернення кредиту , періодичні дати оплати процентів та комісії за надання кредиту зазначаються у Графіку платежів, що міститься в Додатку №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (а.с.11 на зв.).

Відповідно п.п.1.5, 1.5.1 Договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1,47% річних від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії (а.с.11 на зв.).

Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10% від суми кредиту, що складає 900,00 грн (п.1.6 Договору (а.с.11 на зв.)

За п.п.1.7, 1.7.1 Договору денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії дорівнює 1,5% (а.с.11 на зв.).

Відповідно до п.п.1.8, 1.9 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 9598,20%, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 57 528,00 грн (а.с.11 на зв.).

21.04.2024 ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «39756» підписала Графік платежів, який є додатком та невід`ємною частиною договору № 00-9733555 від 21.04.2024, в якому встановлені кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також зазначена загальна вартість кредиту для позичальника та реальна річна процентна ставка (а.с.15 на зв.).

Цього ж числа ОСОБА_1 підписала одноразовим ідентифікатором «30965» Паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема про те, що сума кредиту становить 9 000,00 грн, строком на 360 днів, процентною ставкою 536,55% річних, загальні витрати за кредитом 48 528,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 57 528,00 грн, реальна річна процентна ставка 9598,20% річних (а.с.21-22).

Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «МАКС КРЕДИТ», якою підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з якою укладений договір 00-9733555 від 21.04.2024, ідентифікована ТОВ «МАКС КРЕДИТ». Одноразовий ідентифікатор «39756. Час відправки ідентифікатора позичальнику 21.04.2024 16:02 на номер НОМЕР_2 (а.с.22 на зв).

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн», відповідно якої 21.04.2024 ОСОБА_1 перераховано грошові кошти згідно кредитного договору №00-9733555 від 21.04.2024 на картку № НОМЕР_3 , у сумі 9 000,00 грн, номер транзакції 41370-45960-94613 (а.с.23-26).

На а.с.54 є картка обліку виконання договору №137851 від 21.04.2024 із зазначенням нарахувань за тілом кредиту, відсотків та комісії за період з 21.04.2024 по 14.07.2024 (а.с.54).

Згідно з детальним розрахунком заборгованості наданої ТОВ «МАКС КРЕДИТ», заборгованість ОСОБА_1 становить 21 277,80 грн, з яких: 9 900,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 11 377,80 грн заборгованість за нарахованими процентами, 900,00 грн заборгованість за нарахованими комісіями, 3150,00 грн штрафні санкції (а.с.31).

21.10.2024 між ТОВ «ФК «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату відступає ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.32-37).

Актом приймання-передачі до договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 року ТОВ «ФК «ЕЙС» переданий Реєстр боржників від 21.10.2024 (а.с.38).

Як видно з платіжної інструкції №15 від 31.10.2024, №16 від 31.10.2025, №14 від 30.10.2024, №13 від 25.10.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС»» здійснено ТОВ «МАКС КРЕДИТ» оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 (а.с.38 на зв.-40).

Згідно з Реєстром боржників до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 21 277,80 грн (а.с.41-42).

За інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ), на яку за період з 21.04.2024 по 26.04.2024 надійшов платіж у розмірі 9000,00 грн. Також АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по вищезазначеному рахунку (а.с.77,78).

За змістом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010, згідно яких зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Позичальник ОСОБА_1 жодним чином не оспорює укладання кредитного договору №00-9733555 від 21.04.2024, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаного, а тому презумпція правомірності кредитного договору не спростована.

За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Отже, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №00-9733555 від 21.04.2024 в установлені договором строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договором факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заявлену заборгованість за кредитним договором №00-9733555 від 21.04.2024 у розмірі 21 277,80 грн, з яких: 9900,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 11 377,80 грн заборгованість за процентами.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» додано копії: ордеру на надання праової допомоги від 07.04.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012, договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, протоколу погодження вартості послуг, додаткову угоду №4 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, акту прийому-передачі наданих послуг, довіреності (а.с.28 на зв., 43-47).

Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Тараненко та партнери» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1. Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.

При цьому згідно з положеннями п. 3.1, 3.3 Договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг (а.с.43).

Протоколом погодження вартості послуг визначено вартість послуг, де визначена погодинна ціна роботи (а.с. 44 на зв.).

Згідно з Актом прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви, час 2 години, вартість 5 000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості, час 2 години, вартість 1 000,00 грн, підготовка адвокатського запиту час 1 година, вартість 500,00 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором, час 1 година, вартість 500,00 грн (а.с.14).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком.

Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи, заперечення з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд уважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 накористь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС»» заборгованість за кредитним договором №00-9733555 від 21.04.2024 у розмірі 21 277,80 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Харківське шосе, 19, офіс 2005, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С. М. Косик