Єдиний унікальний номер №943/2238/25
Провадження № 2/943/1693/2025
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., перевіривши матеріали справи за позовом Буського дитячого будинку «Добре серце» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Служби у справах дітей Буської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та збереження за неповнолітнім права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

в провадження Буського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Буського дитячого будинку «Добре серце» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Служби у справах дітей Буської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та збереження за неповнолітнім права користування житловим приміщенням.

Згідно норм цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України та статті 177 ЦПК України.

Згідно статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Так, позивачем в позовній заяві зазначено позовні вимоги:

-позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_3 ;

-стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини;

-збереження за неповнолітнім права користування житлового приміщення.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду саме із позовною заявою, а тому не звільняється від сплати судового збору при її подачі із вимогою про позбавлення батьківських прав та збереження за неповнолітнім права користування житлового приміщення.

Таким чином, за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та збереження за неповнолітній права користування житлового приміщення позивач незвільнений від сплати судового збору.

Позивач стверджує, що він звільнений від сплати судового збору, а саме згідно п. 12 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Проте, позов про позбавлення батьківських прав відповідачів не вирішує питання прав та обов`язків малолітніх дітей, а стосується лише прав та обов`язків відповідачів, як матері та батька дітей, щодо яких останні можуть бути позбавлені у разі ухвалення рішення про задоволення позову. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені у статті 166 Сімейного кодексу України.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України«Про судовийзбір», враховуючи майновий стан сторони, судможе своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

При цьому, звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Особа, яка звертається із відповідним клопотанням, повинна навести обставини,які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази (документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо).

Із змісту п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до ст.8Закону №3674-VI єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони фізичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду

Водночас, позивач не надав жодних підтверджуючих обставин того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Із врахуванням наведеного доходжу висновку про необхідність відмовити в задоволенні заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 п. 1 п. п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позову (щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав) у розмірі 3028 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, суд зазначає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. на рахунок:

Отримувач коштів:ГУК Львiв/Буська тг /22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA0013857

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Буський районний суд Львівської області (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовну заяву Буського районного дитячого будинку «Добре серце» слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн та додати документ на підтвердження його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву Буського дитячого будинку «Добре серце» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Служби у справах дітей Буської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та збереження за неповнолітнім права користування житловим приміщенням, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

В іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Б. Кос