Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/1473/25
Провадження № 2/936/343/2025
24.11.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Пелиха О.О., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-
16.10.2025 до Воловецького районного суду Закарпатської області звернулася позивачка ОСОБА_1 із вищезазначеним позовом.
Позов мотивовано тим, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 , 1925 року народження, яка за життя була власницею домоволодіння за адресою буд. АДРЕСА_1 . Так, на випадок своєї смерті мама позивачки залишила заповіт, складений 10.10.2003 у с. Верб`яж, Воловецького району Закарпатської області. Згідно із заповітом мама позивачки ОСОБА_2 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй, і на що по закону матиме право, на день смерті заповіла все поділити порівну ОСОБА_3 , 1963 року народження, що проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , 1958 року народження, яка проживає в АДРЕСА_2 . У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачки ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2004 року, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. Через те, що після смерті мами в житловому будинку продовжував проживати рідний брат позивачки ОСОБА_3 , вона спадщину не оформляла, проте після того, як її рідний брат ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 04.07.2025) позивачка з метою оформлення спадщини звернулася в нотаріальну контору. Однак, державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна (вищевказаного житлового будинку) спадкодавцеві ОСОБА_2 . За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом за її мамою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області в особі сільського голови І.Грига, в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.
Представник третьої особи Воловецької державної нотаріальної контори, Дідренцел В.Т. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, щодо задоволення позову не заперечує.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 ,1925 року народження. Мати позивачки ОСОБА_2 , за життя була власницею домоволодіння за адресою - АДРЕСА_1 .
Факт родинних відносин «дочка-мама» стверджується:1) свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 30.04.1958, в якому зазначено, що позивачка ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова розтока Воловецького району Закарпатської області, про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 20, її батьками записані: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 ; 2) свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 10.12.1983, згідно якого встановлено, що позивачка ОСОБА_6 10.12.1983 уклала шлюб із гр. ОСОБА_7 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 831. Після укладення шлюбу їм присвоєні прізвища « ОСОБА_8 ».
ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивачки ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2004. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, на домоволодіння житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповіт ом або за законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Матеріалами справи з`ясовано, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 ,1925 року народження на випадок своєї смерті залишила заповіт, що був складений 10.10.2003 у с. Верб`яж, Воловецького району Закарпатської області і посвідчений спадкодавцем та секретарем виконавчого комітету Верб`язької сільської ради Воловецького району Закарпатської області Голянич Г.І. Згідно з цим заповітом спадкодавець зробила таке заповідне розпорядження: «все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені і на що я за законом матиму право на день моєї смерті, заповідаю поділити порівну ОСОБА_3 , 1963 року народження, що проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , 1958 року народження, що проживає в АДРЕСА_2 ».
Відповідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Положеннями ч.1 статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Це зобовязання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.
Із матеріалів справи вбачається, що після смерті матері позивачки ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 спадщину за заповітом на частину спадкового житлового будинку не оформляла, із врахуванням того, що в спадковому житловому будинку продовжував проживати її рідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проте ІНФОРМАЦІЯ_3 брат позивачки помер, що доводиться свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04.07.2025.
Крім того, у подальшому, з часу повномасштабного вторгнення російської федерації, позивачка переїхала проживати на Україну у спадковий будинок, доглядає за будинком, проводить поточні ремонти, обробляє земельну ділянку, яка згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (серії ВСТ № 501047) в розмірі частини належить ОСОБА_1 .
Надалі, із метою оформлення спадщини, позивачка ОСОБА_1 звернулася в державну нотаріальну контору, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового житлового будинку з прилеглими обслуговуючими господарськими будівлями та спорудами, у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок виданий на ім`я ОСОБА_2 , (матері позивачки) 1925 року народження.
У відповідності з правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін`юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.
Із досліджуваних матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючі документи на цей житловий будинок не оформлені, оскільки власник ОСОБА_2 право власності на будинок не зареєструвала у встановленому порядку.
Згідно відомостей технічного паспорту виготовленого ФОП ОСОБА_9 від 20.09.2025, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 83,2 м.кв. Вартість будинку становить 115 401,00 грн., що доводиться довідкою від 08.09.2025 за № 2977, що є складовою технічного паспорту виготовленого ФОП ОСОБА_9 .
Згідно норм ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
З урахуванням того, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті мами ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , і в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я ОСОБА_2 щодо спадкового житлового будинку, судом встановлено, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на частину спадкового житлового будинку в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності у позивачки немає.
З положень ч.1 ст. 3 ЦПК України, випливає, що правовому захисту особи в порядку передбаченому цим кодексом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права свободи чи інтереси.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 328, 392, 1216, 1218, 1297 ЦК України, статтями 247, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом за її мамою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 26.02.1999 року Свердловським МВ УМВС України в Луганській області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області; місцезнаходження: 89130, с. Нижні Ворота, вул. Центральна, буд.141, Мукачівський район Закарпатська область; ;

третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: селище Воловець, вул. Карпатська, 68 смт. Воловець, Мукачівський район, Закарпатська область, .

Суддя Пелих О.О.