Справа № 1625/1521/12
Провадження № 6/545/52/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

з участю секретаря Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяву Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, -

В С Т А Н О В И В :

Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулися до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи її тим, що на виконанні у Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження № 68783831 та №68800541 з примусового виконання виконавчих листів №1625/1521/21, виданих 04.04.2013 Полтавським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» боргу у розмірі 61741,18 грн, та судового збору 617,41 грн. Державним виконавцем 28.06.2022 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю 14.06.2021 боржника - ОСОБА_1 . 08.04.2025 державним виконавцем винесено постанови про відновлення виконавчих проваджень №68800541, № 68783831, відповідно до ухвали Полтавського районного суду від 17.03.2025. Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Воронкової О.А. від 09.04.2025, спадкоємцем після померлої ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

Просив замінити сторону виконавчого провадження у виконавчих провадженнях №68800541 та №68783831 з померлої ОСОБА_1 на її правонаступника ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 адвокат Малініна К.М. надала заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що станом на дату смерті боржника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий лист № 1625/1521/12 на виконанні у ВДС не перебував. Кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України. Крім того, зазначала, що у боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник солідарний обов`язок щодо погашення заборгованості на підставі укладених з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» договорів та на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 26.06.2012.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_2 та її представник - адвокат Малініна К.М. у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі, просили відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Відповідно до положень ч.3 ст. 442 ЦПК України, неявка сторін у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні у Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі листи по цивільні справі №1625/1521/21 від 26.06.2012 видані Полтавським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» боргу у розмірі 61741,18 грн, та судового збору 617,41 грн, (а.с.27-28).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.08.2021 по цивільній справі №1625/1521/12 поновлено ТОВ «Брайт Інвестмент» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 1625/1521/12 про стягнення боргу за кредитним договором та судового збору з боржника ОСОБА_1 ; замінено сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра» як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", у справі №1625/1521/12. (а.с.35-38).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.03.2025 поновлено ТОВ «Брайт Інвестмент» строк для звернення до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця; визнано неправомірними дії державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у частині винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень №68800541, №68783831 від 28.06.2022; зобов`язано державного виконавця відновити виконавчі провадження №68800541, №68783831 з примусового виконання виконавчих листів Полтавського районного суду Полтавської області у справі №1625/1521/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором; зобов`язано державного виконавця звернутися до компетентних органів щодо виявлення спадкоємців боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Воронкової Олени Анатоліївни від 14.04.2025, нею було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_1 на підставі заяви про прийняття спадщини від дочки ОСОБА_2 ; свідоцтва про право на спадщину не видавалися (зворот а.с.49).

Згідно із довідкою Полтавського районного суду Полтавської області №54 від 28.07.2021 цивільна справа №1625/1521/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вилучена із архіву суду за терміном зберігання та знищена (а.с.33).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.05.2025 ініційовано питання щодо можливості повного чи часткового відновлення втраченого провадження у цивільній справі №1625/1521/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зупинено провадження у цивільній справі до набрання законної сили рішенням у справі про відновлення втраченого провадження (а.с.60-61).

Ухвалою від 02.09.2025 відмовлено у відновленні втраченого судового провадження по цивільній справі №1625/1521/12 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.69-70).

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 442 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Звідси при вирішенні питання про заміну учасника справи та заміну сторони виконавчого провадження судам необхідно встановити коло всіх спадкоємців померлого боржника, які прийняли спадщину (за законом або за заповітом).

Згідно із частиною першою статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини друга та третя статті 1281 Цивільного кодексу України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті 1281 Кодексу).

Відповідно до положень статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 Цивільного кодексу України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас, задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)).

Однак, суду не надано доказів вартості успадкованого майна ОСОБА_2 після смерті боржника ОСОБА_1 .

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України. Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань.

Звідси сплив строків, визначених частиною четвертою статті 1281 Цивільного кодексу України, має своїм наслідком і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

За таких обставин при вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником в порядку та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 99 101 своєї постанови № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) від 03 листопада 2020 року зробила висновок про те, що «оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19)). Звідси сплив строків, визначених частиною четвертою статті 1281 ЦК України, має своїм наслідком і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. За таких обставин при вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником в порядку статті 52 Господарського процесуального кодексу України та заміни сторони виконавчого провадження в порядку статті 334 цього ж Кодексу у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника».

Також у пункті 117 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони виконавчого провадження, слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку статті 1281 ЦК України.

У пунктах 99-100, 111, 113-114, 117, 158 161 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду нагадала її попередній висновок про те, що кредитор може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника (зокрема і заяву про процесуальне правонаступництво чи про заміну сторони виконавчого провадження) лише у межах строків, встановлених статтею 1281 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Воронкової Олени Анатоліївни від 14.04.2025, нею було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_1 на підставі заяви про прийняття спадщини від дочки ОСОБА_2 ; свідоцтво про право на спадщину не видавалися (зворот а.с.49).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено правовий висновок про те, що зі смертю боржника його зобов`язання включаються до складу спадщини і відповідно строки пред`явлення вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259-260, 354, 442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Л. І. Стрюк