ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена цивільна справа.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2025 справа надійшла в провадження судді Анапріюк С.П.

Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 29 жовтня 2025 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

07.11.2025 відповідач подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів сплати коштів по кредиту, у зв`язку з цим просить закрити провадження у справі.

18.11.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Руденка К.В. надійшла заява, в якій він просить закрити провадження у справі. За змістом поданої до суду заяви про закриття провадження у цій справі представник позивача посилається на правила п. 2 ч. 1 статті 255 ЦПК України. Крім того, просить вирішити питання про розподіл судових витрат за звернення до суду з цим позовом у розмірі.

Оскільки справа призначена судом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому для її розгляду відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться.

Суд, розглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На вказану процесуальну норму посилається представник позивача, звертаючись до суду з заявою про закриття провадження.

Суд вважає помилковим таке посилання представника позивача, оскільки наявні у матеріалах справи докази свідчать про наявність між сторонами у справі спору, який стосується несплати відповідачем простроченої заборгованості за кредитним договором.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Крім цього, суд наголошує, що вирішення питання наявності чи відсутності предмету спору між сторонами належить суду, а не позивачу у справі.

Водночас, в обґрунтування поданої до суду заяви про закриття провадження у справі відповідач подала до суду докази того, що вона погасила заборгованість за кредитним договором, яка була предметом спору у цій справі.

Отже, фактично позивач відмовляється від позову у зв`язку з тим, що під час розгляду справи у суді сторони справі врегулювали спір у позасудовому порядку.

З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що у цих правовідносинах підлягає застосуванню п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, згідно з якою суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, або повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Зі змісту заяви представника позивача про закриття провадження у справі вбачається, що її подано відповідно до вимог ЦПК України, наслідки закриття провадження по справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, позивачу відомі та зрозумілі, підставою звернення до суду з такою заявою заявник зазначив ту обставину, що після звернення до суду з цим позовом відповідач добровільно погасив суму боргу.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд не встановив підстав, які перешкоджають прийняттю судом заяви про закриття провадження у справі, закриття провадження не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін.

Також в поданій до суду заяві про закриття провадження у справі представник позивача просить вирішити питання про сплачений ним під час звернення до суду судовий збір.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються спеціальним законом Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, а також для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду із цією позовною заявою.

Керуючись ст. 255, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» Руденка Костянтина Васильовича про закриття провадження у справі.

Закрити провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент»», ЄДРПОУ - 41466388, юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, сплачену суму судового збору, внесену за платіжною інструкцією № 3274 від 12.09.2025 року, отримувач коштів ГУК в Ів-Фр.об./ТГ м. Калуш/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача: Казначейство України, рахунок отримувача UA0009614, в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК