Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4510/24

номер провадження 2/695/683/25

10 листопада 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.

за участю: секретаря судового засідання Демченко Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Зеленого Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003 по 21.03.2008. Шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2017 у справі № 695/1315/17 призначено стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.05.2017. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів на його утримання згідно із вищезазначеним рішенням суду припинено. Однак, на даний час син продовжує навчатися на 3 курсі Черкаського державного технологічного університету. Термін його навчання становить із 12.09.2022 по 30.06.2026. Син навчається за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «Безпека інформаційних та комунікаційних систем» за спеціальністю «125-Кібербезпека» та здобуває ступінь вищої освіти - бакалавр. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання (4 роки) становить 95 600 грн. Згідно умов договору №186 від 13.09.2022 заклад має право змінювати плату за надання платної освітньої послуги не частіше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік. За кожен навчальний рік оплата має здійснюватися рівними частинами по 23 900 грн.. Проте, зважаючи на постійний брак коштів, позивач бере дозвіл в університеті та сплачує за навчання сина щомісячно, розбиваючи на менші частини вищевказану суму оплати за навчання. Відповідач обізнаний з навчанням сина та періодично навіть надавав матеріальну допомогу на часткову оплату вартості його навчання у період з листопада 2023 року по серпень 2024 року. Починаючи із вересня 2024 року оплату за навчання сина позивач здійснювала самостійно. Відповідач навідріз відмовився від надання матеріальної допомоги сину та заявив, що надалі опікуватися сином не бажає. Отже, стягнення з відповідача має починатися з вересня 2024 року. Оскільки син навчається на денній формі навчання, не працює, не може забезпечувати себе самостійно, а тому потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України). ОСОБА_3 має вроджені захворювання серця, а саме: йому встановлений діагноз: вроджений двостулковий аортальний клапан, мінімальна аортальна недостатність, початкове аневризматичне розширення висхідної аорти на рівні синуса Вальсальви, мінімальне аорто-пульмопадьне вікно СН 0, вегето-судинна дисфункція. Перебуває на обліку в ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова» та потребує постійного лікування та медичних обстежень. Тарифи на платні послуги з медичного обслуговування, які надаються ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова» є дороговартісними (витяг з наказу про тарифи додається). Проте, без систематичного одержання вищевказаних медичних послуг повноцінне життя дитини неможливе. Крім того, за результатами останніх обстежень від 20.11.2024, перебіг хвороби сина має негативну динаміку. При збереженні такої негативної тенденції розвитку хвороби, син потребуватиме оперативного втручання із заміною аортального клапану серця. Будучи обізнаним про хворобу серця сина, відповідач не бажає та відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу на його лікування та медичне обслуговування. Все це свідчить про наявність особливих обставин - хвороби сина з дитинства, яка постійно потребує додаткових витрат на дитину для забезпечення його повноцінного життя.

На сьогодні, на повному утриманні позивача, крім спільного сина, перебуває ще і її малолітня донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі необхідні для життя дітей речі, включаючи одяг, взуття, предмети особистої гігієни, продукти харчування, їх особисті речі, проїзд в громадському транспорті, оплата за навчання, гуртки тощо, все це здійснюється виключно за власні кошти позивача. У позивача в самої є суттєві проблеми зі здоров`ям. Із 2015 року перебуває на обліку в ДУ Інституті ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренка (м.Київ) та має діагноз: ехографічна картина змішаного багатовузлового зобу II ступеня, а тому вона також потребує постійного лікування та проходження медичних обстежень. Враховуючи вищевикладене, коштів на належне утримання сина, який продовжує навчання, у позивача критично не вистачає. Незважаючи на описане, відповідач не вважає за необхідне долучатися до зазначених заходів по утриманню сина у відповідному розмірі. Він також постійно приховує дійсний розмір своїх доходів та належної матеріальної допомоги дитині не надає. Саме тому, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, із відповідача у примусовому порядку. Відповідач матеріально допомагав дитині лише час від часу, надаючи мізерну матеріальну допомогу сину, і то, лише відповідно до рішення Золотоніського міжськрайонного суду Черкаської області від 20.07.2017 у справі № 695/1315/17 про стягнення з нього аліментів, яке часто не виконував або виконував не в повному обсязі. Крім того, відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги на лікування сина та його медичне обслуговування. Це тривало до досягнення сином повноліття. Після цього, починаючи із вересня 2024 року, відповідач категорично відмовився від надання будь-якої матеріальної допомоги сину. Відповідач працездатний, інших дітей не має, інших аліментних платежів не сплачує, отже, має реальну можливість для сплати матеріальної допомоги (аліментів) своїй єдиній дитині. Про платоспроможність у відповідача також свідчать копії платіжних інструкцій про надходження платежів від ОСОБА_2 , які додаються.

Враховуючи викладене вище, позивач просить: стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на період навчання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн., щомісячно, починаючи з вересня 2024 року і до закінчення ним навчання, але не триваліше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років; стягнути із ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати, у зв`язку з вродженою хворобою серця, на систематичне консультативно-медичне обслуговування сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., щомісячно, починаючи з вересня 2024 року і до досягнення ним двадцяти трьох років.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Зелений Ю.В. подав до суду 05.02.2025 відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову з таких підстав. На даний час відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 2500 грн. на місяць, так як має дружину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка тяжко хворіє і являється інвалідом першої групи та потребує постійної сторонньої допомоги. За наявності хвороби у дружини відповідач не може влаштуватись на роботу, так як дружина потребує постійного лікування та три рази на тиждень по чотири години проходить сеанси програмного гемодіалізу та потребує корекції анемії препаратами ЕПО. На придбання ліків відповідач витрачає майже весь свій заробіток. У разі не лікування або ж неналежного лікування, стан здоров`я дружини значно погіршиться, що в кінцевому результаті може призвести до летальних наслідків. Окрім цього, позивач щомісяця несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів. Станом на сьогоднішній день, відповідач не має у власності будь-якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів. В свою чергу, позивачем не надано доказів щодо проживання сина у гуртожитку та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат в розмірі 5000 грн., в тому числі оплати поїздок з м. Золотоноша до м. Черкаси та в зворотному напрямку. Окрім цього, позивач не надала відомостей про наявність у власності нерухомого майна та транспортних засобів. Як відомо відповідачу, позивач має у власності об`єкти нерухомості, а також має додатковий дохід від надання транспортного засобу в оренду для служби таксі та міських (міжміських) перевезень.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2025 клопотання представника відповідача адвоката Зеленого Юрія Васильовича про поновлення строку для подання відзиву задоволено. Поновлено відповідачу ОСОБА_2 процесуальний строк для подання відзиву на позов та приєднано відзив до матеріалів цивільної справи №695/4510/24. Залучено в цивільній справі №695/4510/24 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду 12.02.2025 відповідь на відзив, у якому підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Додатково зазначила, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.02.2025, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .. Відповідач у відзиві вказує про наявність у позивача об`єктів нерухомості та на те, що має додатковий дохід від надання транспортного засобу в оренду для служби таксі та міських (міжміських) перевезень. Все це не відповідні дійсності, адже позивач не має у власності жодного об`єкту нерухомості та/або транспортних засобів та не є фізичною особою-підприємцем.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Зелений Ю.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій вказав, що розуміє та поважає обох батьків, а тому не може висловити свою думку на користь одного з батьків.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , його батьком є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 шлюб мж ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 36 від 21.03.2008.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 ОСОБА_7 змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 7 від 17.08.2012.

Даними довідки ЧЕРКАСЬКОГО ДЕРЖАВНОГО ТЕХНОЛОГІЧНОГО УНІВЕРСИТЕТУ № 297/24 від 20.11.2024 встановлено, що ОСОБА_3 дійсно здобуває вищу освіту в ЧЕРКАСЬКОМУ ДЕРЖАВНОМУ ТЕХНОЛОГІЧНОМУ УНІВЕРСИТЕТІ на 3 курсі бакалаврського освітнього рівня за спеціальністю 125 Кібербезпека за рахунок коштів фізичних осіб. Форма навчання денна, період навчання з 01.09.2022 до 30.06.2026. Згідно договору № 186 від 13.09.2022 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 95600 грн.

Згідно платіжних інструкцій АТ КБ ПРИВАТБАНК від 25.03.2024 № 0.0..1, від 06.05.2024 № 0.0.1, від 05.06.2024 № 0..1, від 12.06.2024 № 0.64.1, від 28.08.2024 № 0.0..1, від 15.10.2024 № 0.0.1, від 21.11.2024 № 0.9.1 позивач ОСОБА_1 перерахувала за навчання ОСОБА_3 . ЧЕРКАСЬКОМУ ДЕРЖАВНОМУ ТЕХНОЛОГІЧНОМУ УНІВЕРСИТЕТУ грошові кошти в розмірі 20642 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій АТ КБ ПРИВАТБАНК від 14.08.2024 № Р24АD1313, від 13.08.2024 № Р24АD7798, від 28.07.2024 № Р24АD7246, від 21.07.2024 № Р24АD0912, від 05.07.2024 № Р24АD3786, від 16.06.2024 № Р24АD6637, від 06.05.2024 № Р24АD5249, від 18.11.2025 № Р24АD5618 відповідач ОСОБА_2 перерахував позивачу ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 11000 грн. за навчання ОСОБА_3 ..

Із медичних документів, які додані до позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1 має діагноз: змішаний багатовузловий зоб ІІ ступеня (TIRADS 4). ОСОБА_3 встановлений діагоноз: вроджений двостулковий аортальний клапан, мінімальна аортальна недостатність, початкове аневризматичне розширення висхідної аорти на рівні синуса Вальсальви, мінімальне аортопульмональне вікно СН0, вегето-судинна дисфункція, що підтверджується медичними документами, які додані до матеріалів справи.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості відносно ОСОБА_1 станом на 10.02.2025 відсутні.

Відповідно до відповіді ТЕРИТОРІАЛЬНОГО СЕРВІСНОГО ЦЕНТРУ МВС № 7145 від 11.02.2025 № 31/1/7145, згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС станом на 11.02.2025 за ОСОБА_1 зареєстровані транспортні засоби не значаться.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 23.06.2022. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки ЗОЛОТОНІСЬКОЇ ФІЛІЇ ЧЕРКАСЬКОГО ОБЛАСНОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ від 06.01.2025 № 15.2-04/1 ОСОБА_2 на обліку в ЗОЛОТОНІСЬКІЙ ФІЛІЇ ЧЕРКАСЬКОГО ОБЛАСНОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ станом на 06.01.2025 не перебуває.

ОСОБА_2 не перебуває на обліку в УПРАВЛІННІ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ і не одержує допомог, соціальних виплат та компенсацій, що підтверджується довідкою УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ від 03.01.2025 № 6.

Згідно даних відомостей ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ від 03.01.2025 № 2313-25-0 відносно ОСОБА_2 , за період з 2 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня.

ОСОБА_6 є особою з інвалідністю І групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 , довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 129137. Потребує постійної сторонньої допомоги, частково залежна від сторонніх осіб.

Відповідно до довідки ЛКК від 22.01.2025 та медичної довідки лікаря КП ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ (СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ) ЗОЛОТОНІСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ОСОБА_9 від 21.01.2025 ОСОБА_10 має хронічну хворобу нирок (стадія 5) та потребує вартісного лікування.

Згідно довідки про доходи від 06.01.2025 ОСОБА_6 отримала пенсію з 01.07.2024 по 31.12.2024 в розмірі 17880 грн.

Статтями 199, 200 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі і в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Положеннями ст.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд вказав, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати батьки, в тому числі і відповідач.

При цьому, суд зазначає, що витрати ОСОБА_3 на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів.

За загальними принципами норм чинного законодавства, суд при визначені розміру аліментів має враховувати матеріальний стан обох батьків, наявність у них інших утриманців та інші обставини, які так чи інакше впливають на матеріальний стан сторін та визначають реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

При вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідач має на своєму утриманні дружину ОСОБА_6 , яка є особою з інвалідністю І групи і потребує постійного лікування та стороннього догляду.

Суд враховує, що ОСОБА_3 є повнолітнім, навчається на денній формі навчання на контрактній (платній) основі, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати його в період навчання, оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин в цій частині направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчання, так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні.

Досліджуючи такий критерій, як матеріальне становище платника аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатний, протилежного суду доказу не надано.

Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат, у зв`язку з хворобою сина, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Згідно із ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, з досягненням повноліття ІНФОРМАЦІЯ_7 , сином сторін втрачений правовий статус дитини (ст. 6 СК України), а отже, вказані позовні вимоги стосуються утримання повнолітньої дитини.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Отже, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування ст. 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Разом з тим, серед цих статей глави 15 СК України, 185 стаття не зазначена, отже законодавець чітко передбачив, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються.

Тому, на відповідача не може бути покладено окремо обов`язок по оплаті додаткових витрат у зв`язку з хворобою сина до досягнення ним двадцяти трьох років, оскільки норми глави 16 СК України не передбачають обов`язку батька брати участь у додаткових витратах на повнолітнього сина, що навчається.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання повнолітнього сина задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню від дня пред`явлення позову, а тому вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, з вересня 2024 року задоволенню не підлягає, оскільки позов подано до суду 27.11.2024.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 757 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ), третя особа - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2024 і до закінчення навчання або до досягнення сином двадцяти трьох років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 757 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 14.11.2025.

Суддя: К.М. Ушакова