Справа №567/1768/25
Провадження №2/567/734/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Остроголова О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та припинення права оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

ТОВ "Західна агровиробнича компанія"звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та припинення права оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.09.2014 р. між ТОВ "Захід Агро" та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого ТОВ "Захід Агро" набуло право оренди земельної ділянки площею 4,0386 га, кадастровий номер :09:003:0090, яка розташована на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області).

У 2018 році шляхом укладення додаткової угоди до Договору оренди землі, було замінено сторону орендаря на ТОВ "Західна агровиробнича компанія".

Право оренди земельної ділянки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.8 вищезазначеного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 10.09.2018), договір укладено до 10.09.2025 року.

Позивав вважає, що після закінчення строку договору оренди він як орендар має переважне право поновити такий договір на новий строк.

Вказує, що зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі.

Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" 03.06.2025 р. надіслало ОСОБА_1 лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі, який був отриманий відповідачкою.

Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями Закону України «Про оренду землі» та запропонував підписати додаткову угоду.

Відповідачка ОСОБА_1 зобов`язана була протягом місяця розглянути дану угоду на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідачка не надала, тобто не скористалася правами, передбаченими ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечила проти продовження договору на новий строк.

Позивач посилається на те, що він як орендар належно виконував свої обов`язки за договором оренди та в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, а також надав проект додаткової угоди.

Водночас відповідачка, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслала повідомлення про заперечення на пропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною.

За наведених обставин, позивач вважає поновленим договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявні підстави для визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку його дії.

Позивач зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо про те, що право оренди вищевказаної земельної ділянки, яка знаходилась в оренді позивача, було зареєстровано за іншим орендарем ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" на підставі договору оренди землі, укладеного між відповідачами ОСОБА_1 та ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС".

Дії відповідачів щодо укладення договору оренди щодо земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у ТОВ "Західна агровиробнича компанія", позивач вважає неправомірними і такими, що порушують положення ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Вважає, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин.

Вказує, що з урахуванням того, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія" належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, при цьому орендодавець порушив місячний термін для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, відтак позивач має право на поновлення договору на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі", що й спонукало його звернутись до суду з вищевказаним позовом.

З врахуванням наведеного просить визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 20 травня 2025 р. до договору оренди землі № б/н від 10.09.2018 між ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_1 , визнати відсутнім у відповідача ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" права оренди земельної ділянки площею 4,0386 га, кадастровий номер :09:003:0090, розташованої на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області), номер запису про інше речове право: 61514290 та скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди вказаної земельної ділянки, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 14.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і заперечень, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів.

Відповідачка ОСОБА_1 в поданому суду відзиві на позовну заяву позов не визнала, заперечила проти позову та просила у його задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову відповідачка вказує на те, що 24.02.2025 року на адресу позивача вона направила заяву від 17.02.2025 р., в якій вона повідомила позивача про те, що не має наміру продовжувати договір оренди належної їй земельної ділянки площею 4,0386 га, кадастровий номер :09:003:0090 та просить повернути їй земельну ділянку, яка перебувала в оренді у ТОВ "Західна агровиробнича компанія"

В подальшому, 10.06.2025 року нею був отриманий лист-повідомлення від ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 10.09.2018 року, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі" та недопущення порушення права землекористувача від 20 травня 2025 року № 3247.

Розглянувши зазначений лист, 19.06.2025 року нею було повторно підготовлено та направлено лист-повідомлення про припинення права оренди земельної ділянки, в якому вона висловила відсутність наміру продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Зазначений лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 20.06.2025 року.

Таким чином вважає, що нею було вчинені всі дії, передбачені Законом Україні "Про оренду землі" щодо припинення договору оренди.

Враховуючи наведене вказує, що позовні вимоги є безпідставними, такими, що порушують її законні права та інтереси, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки нею у передбачений ст.33 Закону України "Про оренду землі" строк було письмово попереджено позивача про припинення будь-якого використання належної їй земельної ділянки після спливу строку договору оренди землі (10.09.2025 р.) і про те, що вона не має наміру в подальшому заключати (поновлювати) з ним договір оренди землі. Вважає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі з підстав та за умов, на які посилається позивач, які нібито ним були виконані, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" в поданому суду відзиві на позовну заяву позов не визнав, заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позовні вимоги не відповідають дійсності, адже посилання позивача на те, що він відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконала умови ст.33 Закону України "Про оренду землі" є помилковим. Зазначає, що 24.02.2025 р. та 19.06.2025 року ОСОБА_1 було підготовлено та направлено ТОВ "Західна агровиробнича компанія" лист-повідомлення про припинення права оренди земельної ділянки, в якому вона висловила відсутність наміру продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія". Відтак вважає, що договір оренди землі між ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" та ОСОБА_1 було укладено після того як спірна земельна ділянка вибула з користування (оренди) ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та припинення договірних відносин між ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Представник позивача ТОВ "Західна агровиробнича компанія" в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 та представник відповідача ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином та у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером :09:003:0090 площею 4,0386 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району знаходилася на території Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.09.2025 р. та копією Державного акту про право власності на земельну ділянку від 14.03.2007 р.

Судом також встановлено, що між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "Захід Агро" (орендар) було укладено договір оренди землі від 02.09.2014 року щодо належної позивачці вищевказаної земельної ділянки, та в подальшому згідно додаткової угоди № б/н від 10.09.2018 року до договору оренди землі від 02.09.2014 року відбулася заміна сторони орендаря - на ТОВ "Західна агровиробнича компанія", а також змінено строк дії оренди - до 10.09.2025 року, та відповідні зміни було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12.2023 року (а.с.14-15).

Відповідно до умов вищезазначеного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 10.09.2018р.), договір укладено строком до 10.09.2025 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Маючи намір продовжити договірні відносини з ОСОБА_1 , ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом-повідомленням за вих.№ 3247 від 20.05.2025 р. звернулося до відповідачки з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До вказаного листа було долучено додаткову угоду від 20.05.2025 р., в якій запропоновано: 1.1 доповнити розділ "Строк дії Договору" наступним пунктом: Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялись;1.2. доповнити розділ "Умови використання земельної ділянки" наступним пунктом: Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається (а.с.19, 22).

Лист-повідомлення та додаткову угоду було направлено ОСОБА_1 поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення в пріоритетний лист, адресованим орендодавцю та був отриманий нею 10.06.2025 р. (а.с.23, 25-27).

У відповідь на запропоновані умови на адресу товариства був направлений лист-повідомлення від орендодавця ОСОБА_1 від 18.06.2025 р., в якому вона висловила (повторно) відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0090 (а.с.51).

ТОВ "Західна агровиробнича компанія" вищевказаний лист отримало 20.06.2025 року (а.с.52-54).

Окрім того, із заяви ОСОБА_1 від 17.02.2025 р., направленої на адресу ТОВ "Західна агровиробнича компанія", вбачається, що ОСОБА_1 повідомляла позивача про відсутність наміру продовжувати договір оренди землі та просила повернути належну їй земельну ділянку (а.с.48-50).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.09.2025 р. вбачається, що 12.09.2025 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС" було укладено договір оренди землі від 12.09.2025 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0090 (а.с.20).

Таким чином, оскільки між ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_1 не було досягнуто домовленості щодо поновлення договору оренди землі №б/н від 02.09.2014 р., строк якого закінчився 10.09.2025 р., то відповідачка після спливу строку його дії 12.09.2025 року уклала договір оренди землі з іншим орендарем ТОВ "ВІН АГРО ПЛЮС", який був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 12.09.2025 р.

Звертаючись з позовом до суду, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" посилається на те, що дії ОСОБА_1 не відповідають умовам договору оренди землі, положенням земельного законодавства та порушують переважне право позивача на поновлення оренди землі.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

В силу вимог ч.ч.1-3 та ч.ч. 5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Як визначено в ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.

При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом-повідомленням за вих. № 3247 від 20.05.2025 р. повідомило ОСОБА_1 про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідачка підтвердила факт отримання зазначеного листа-повідомлення з доданим до нього проектом додаткової угоди до договору оренди землі.

У відповідь на запропоновані умови на адресу товариства був направлений лист-повідомлення від орендодавця ОСОБА_1 від 18.06.2025 р., в якому вона висловила відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :09:003:0090. Вказаний лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 20.06.2025 року.

Зазначене чітко та послідовно підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки ОСОБА_1 у відповідь на пропозицію щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі повідомила позивача про небажання поновлювати, продовжувати, переукладати, укладати в новій редакції договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати йому право користування належною їй земельною ділянкою.

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України).

Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

В даному випадку волевиявлення відповідачки ОСОБА_1 на поновлення договору оренди землі відсутнє.

Водночас, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22.

Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23.

Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24).

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку вказала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем.

Встановивши відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі, у зв`язку з її бажанням як власника землі самостійно користуватися земельною ділянкою, суд, врахувавши положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту.

Водночас суд зауважує, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушує переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 10.09.2025 року, а новий договір укладений відповідачами вже після його припинення, а саме 12.09.2025 року.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі за умови доведення відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин, відтак позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ТОВ «Західна агровиробнича компанія» (місцезнаходження: м.Дубно, провул.Центральний, 1 Дубенський район Рівненської області, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ «ВІН АГРО ПЛЮС» (місцезнаходження: с.Тесів, вул.Центральна, буд.11 Рівненського району (Острозька МТГ) Рівненської області, ) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.11.2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.