Справа № 275/914/25
19 листопада 2025 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді Миколайчука П.В.,
із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Стислий виклад суті спору
Позивач ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в особі представника, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1399-7023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн зі строком кредитування 300 днів; дата повернення кредиту 19.03.2025; комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту; пільгова та/або знижена процентна ставка 1,2% в день (надається в межах програми лояльності і залишається незмінною протягом усього періоду дії програми за умови дотримання усіх умов програми), стандартна процентна ставка 1,5% в день (застосовується протягом усього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою/пільговою ставкою). Позивач посилається на те, що відповідач, отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти в установлений графіком строк не повернув, станом на 26.08.2025 заборгованість за кредитним договором №1399-7023, укладеним 24.05.2024, становить 65 296 грн, з яких: 12 000 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 53 179,62 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 116,38 грн заборгованість за комісією. Разом з тим, зазначається, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 7 296 грн до загального розміру заборгованості 58 000 грн, яку і просить стягнути на свою користь.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 22.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача долучив до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності, де позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України, шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та судових повісток на зареєстровану адресу проживання. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній на підставі наявних у справі доказів, згідно вимог ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
18.11.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення.
Фактичні обставини встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 з використанням веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1399-7023 (а.с. 12-21).
Кредитний договір укладений в електронному вигляді, який відповідач підписала електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором С5847.
За змістом договору невід`ємними його частинами є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ» (а.с.22-29), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с.32-34), підписані електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором С5847, та паспорт споживчого кредиту (а.с.29зв.-31), підписаний електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором А5847.
Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 12 000 грн; тип процентної ставки фіксований; базовий період кредитування становить 14 днів, строк кредитування - 300 днів - до 19.03.2025, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, пільгова та/або знижена процентна ставка 1,2% в день (надається в межах програми лояльності і залишається незмінною протягом усього періоду дії програми за умови дотримання усіх умов програми), стандартна процентна ставка 1,5% в день (застосовується протягом усього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою/пільговою ставкою), реальна річна процентна ставка 27 138,17%; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за весь строк кредитування складає 61 968,53 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користуванням кредитом (п.п.4.1, 4.4, 4.6, 4.7, 4.9., 4.10, 4.11, 10.2 кредитного договору).
На виконання умов договору №1399-7023, 24.05.2024 перераховано 12 000 грн на картку маска картки НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay, що підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів (а.с.35-37) та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором №1399-7023 від 24.05.2024 (а.с. 38).
Розрахунком заборгованості від 26.08.2025 підтверджується нарахування відсотків за ставкою 1,2% в день в першому базовому періоді (з 24.05.2024 по 06.06.2024 14 днів) в сумі 2 016 грн; та за ставкою 1,5% в день в наступних базових періодах (з 07.06.2024 по 19.03.2025 286 днів) в сумі 51 480 грн, а всього 53 496 грн. Відсотки нараховано за 300 днів на суму кредиту 12 000 грн. 07.06.2024 відповідачем здійснено платіж в сумі 2 000 грн, з яких 1 683,62 грн зараховано на погашення комісії, 316,38 грн на погашення процентів (а.с.39-41).
Правилами акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» передбачено списання прощення частини заборгованості учасника акції, розмір прощеної заборгованості визначається товариством на власний розсуд (а.с. 42-44).
Інших доказів по суті позову суду не надано.
Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Договір позики, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.
Відповідно частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.
За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Так, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Однак, згідно з ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування", максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зміни до вказаної статті набули чинності з 24.12.2023, відповідно до Закону України № 3498-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
Цим же Законом розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
При цьому ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зі змісту договору (п.п.4.1, 4.6, 4.7, 4.9, 4.11, 10.2) вбачається, що кредит в розмірі 12 000 грн надавався відповідачці строком на 300 днів: перший базовий період 14 днів (до 06.06.2024), наступні періоди - до 19.03.2025, комісія за надання кредиту 15% від суми кредиту; пільгова та/або знижена процентна ставка 1,2% в день (надається в межах програми лояльності і залишається незмінною протягом усього періоду дії програми за умови дотримання усіх умов програми), стандартна процентна ставка 1,5% в день (застосовується протягом усього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою/пільговою ставкою), орієнтована вартість кредиту 61 968,53 грн були йому відомі у момент укладення договору.
Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору кредитування, позичальник на власний розсуд погодився з умовами кредитування, жодних заперечень не висловлював, а відтак договір є обов`язковим до виконання його сторонами.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/5556/19.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Судом встановлено, що Договір про відкриття кредитної лінії №1399-7023 від 24.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі та підписано електронними підписами сторін. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 12 000 грн на картку маска картки НОМЕР_1 , яка зазначена відповідачкою у договорі про відкриття кредитної лінії, що підтверджено листом АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів (а.с.35-37) та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором №1399-7023 від 24.05.2024. Відповідачці було надано можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою комісії за їх надання та відсотків за користування ними. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. Умови договору та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачкою, що презюмує її обізнаність з умовами кредитування, в тому числі з розміром та порядком нарахувань відсотків за користування кредитом.
З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування чужими коштами виконала частково (07.06.2024 перерахувавши 2 000 грн), внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 перед відповідачем, станом на 26.08.2025 за кредитним договором №1399-7023, укладеним 24.05.2024, становить 65 296 грн, з яких: 12 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 53 179,62 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (за ставкою 1,2% в день в першому базовому 2 016 грн; за ставкою 1,5% в день в наступних базових періодах, у зв`язку з порушенням умов програми лояльності 51 480 грн); прострочена заборгованість по комісії 116,38 грн. З урахуванням застосування позивачем програми лояльності та частковим списанням заборгованості за процентами на суму 7 296 грн, позивач просить стягнути з відповідача 58 000 грн, з яких: 12 000 грн - заборгованість за кредитом, 46 000 грн прострочена заборгованість за процентами.
Суд, не погоджуючись із наданим розрахунком, зазначає наступне.
Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16-ц).
Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15-ц).
З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом в сумі 12 000 грн, оскільки нею не здійснено погашення саме тіла кредиту.
Позивачем у першому базовому періоді (з 24.05.2024 по 06.06.2024), з урахуванням програми лояльності, проценти нараховано за зниженою ставкою 1,2% в день в сумі 2 016 грн, що узгоджується з умовами договору та вимогами закону.
Згідно п.10.2 договору, для продовження застосування умов програми лояльності, позичальник зобов`язаний здійснити платіж у розмірі, передбаченому графіком платежів не пізніше останнього дня базового періоду, тобто не пізніше 06.06.2024.
Відповідачкою сплачено 2 000 грн 07.06.2024, тобто в другому базовому періоді. Сплачені кошти були зараховані на погашення комісії у першому та другому періоді в сумі 1 683,62 грн (841,81 грн х 2) та на погашення частини заборгованості за процентами в першому періоді в сумі 316,38 грн (сплачені відповідачкою 2 000 грн зараховані на погашення платежів у І та ІІ періодах по комісії за надання кредиту 1 683,62 грн).
У зв`язку з порушенням правил програми лояльності, починаючи з 07.06.2024, проценти за договором стягуються за стандартною ставкою 1,5% в день (п. 4.6, п. 10.2 договору)
Однак, з урахуванням вимог ч.5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" та умов кредитного договору, в період з 07.06.2024 по 19.08.2024 (74 дні) проценти слід стягувати за ставкою 1,5% в день (12 000 грн тіла кредиту х 1,5% в день х 74 дні = 13 320 грн), а в період з 20.08.2024 по 19.03.2025 (212 днів) за ставкою 1% в день 12 000 грн тіла кредиту х 1% в день х 212 днів = 25 440 грн).
Загальна сума заборгованості за процентами ОСОБА_1 за кредитним договором №1399-7023 від 24.05.2024 становить 40 459,62 грн (2 016 грн процентів за ставкою 1,2% + 13 320 грн процентів за ставкою 1,5% + 25 440 грн процентів за ставкою 1% - 316,38 грн сплачених процентів).
Також, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комісією за надання кредиту в сумі 116,38 грн (1 800 грн загальної суми комісії 1 683,62 грн сплаченої комісії).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1399-7023 від 24.05.2024 в розмірі 52 576 грн, з яких: 12 000 грн - заборгованість за кредитом, 40 459,62 грн прострочена заборгованість за процентами, 116,38 грн заборгованість за комісією.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 195,86 грн судового збору (сума задоволених позовних вимог 52 576 грн х сума сплаченого судового збору 2 422,40 грн / сума заявлених позовних вимог 58 000 грн).
Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 265, 268, 280, 281, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 610, 626, 628, 1048, 1054 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1399-7023 від 24.05.2024 в розмірі 52 576 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят шість) гривень 00 копійок, з яких: 12 000 грн - заборгованість за основним боргом, 40 459,62 грн заборгованість за процентами, 116,38 грн заборгованість за комісією.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 2 195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 86 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення складено та підписано 19.11.2025.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя П.В. Миколайчук