УХВАЛА

24 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 335/2132/25

провадження № 61-14567ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриленко Надія Андріївна, на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Пологівської міської територіальної громади в особі Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування

на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриленко Н. А., через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року

у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання

про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі

№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані

з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви

про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить

про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі

№ 907/9/17 (провадження № 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Тому вимога у цій справі про визнання права власності в порядку спадкування

на земельні ділянки має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці, проте судові рішення судів попередніх інстанцій та матеріали касаційного провадження не містять відомостей про ціну позову (вартість спірних земельних ділянок, кадастрові номери :05:013:0015, :04:016:0001).

Отже, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриленко Н. А., слід надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості земельних ділянок, тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо заявниця відповідно

до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гавриленко Надія Андріївна, на рішення Вознесенівського районного суду

м. Запоріжжя від 26 червня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк