Справа № 132/3293/25
Провадження № 2/132/1251/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" листопада 2025 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

при секретарі Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За вказаних підстав звертається до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В підготовче засідання позивач не з`явилася, проте попередньо через канцелярію суду подала заяву (зареєстрована за вх. 2958/25 від 22.10.2025) про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, надав суду заяву за вх. 11745/25 від 21.10.2025 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого 29.11.2018 Калинівським районним відділом державної реєстраційної актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №247, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з позивачем та усі обов`язки по вихованню та утриманню доньки вона несе сама. Факт проживання дитини разом з матір`ю та перебування дитини на повному її утриманні підтверджується довідкою № 983 від 17.09.2025, виданою виконкомом Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Статтею 48 Конституції України передбачено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду, але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

Крім того, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду заяви про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 1211,20 грн судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75, 79, 80, 84, 180-184, 191 СК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 133, 137, 141, 200, 259, 268, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 02.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в дохід держави 1211,20 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ