Справа № 530/982/25
Номер провадження 2-з/530/14/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна.

Ухвалою суду від 21.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

18.11.2025 позивачем ОСОБА_1 до Зіньківського районного суду Полтавської області подано заяву про забезпечення позову, в якій просила суд зобов`язати ОСОБА_2 з моменту винесення ухвали самостійно та щомісячно здійснювати всі планові платежі по Основному Кредиту А- Банк , до вступу в законну силу остаточного рішення суду по справі, негайно передати ОСОБА_1 комплект ключів та технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2107, заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії, спрямовані на пошкодження, демонтаж або відчуження автомобіля, визнати автомобіль ВАЗ 2107 та пов`язаний з ним кредит особистою власністю та особистим боргом ОСОБА_2 .

Суд розглянувши заяву та додатки до неї, приходить до висновку, що подана позивачем ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З матеріалів заяви вбачається, що ухвалою суду від 21.07.2025 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - об`єднано позови в одне провадження та присвоєно цивільній справі унікальний номер № 530/982/25, провадження 2/530/530/25.

Ухвалою суду від 21.10.2025 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна виділино у самостійне провадження та передано до канцелярії суду для присвоєння реєстраційного номеру та розподілу згідно вимогст.14 ЦПК України.

Ухвалою суду від 29.10.2025 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ2107, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ,що належить ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ) на даний час знаходиться за адресою АДРЕСА_1 заборонивши ОСОБА_2 та/або будь яким іншим особам ,відчужувати, передавати в заставу або будь-яким іншим способом розпоряджатися зазначеним автомобілем, в тому числі за заповітом , до набрання законної сили рішенням суду по справі № 530/982/25.

Заявник стверджує що шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені 18 жовтня 2024 року (Позивач перейшов жити в іншу кімнату). Автомобіль ВАЗ 2107 та Основний Кредит 62 356.25грн були оформлені після цієї дати 19.03.2025 Покупка автомобіля була ініційована Позивачем і здійснювалася за час його окремого проживання.

Позивач, свідомо ігноруючи свій особистий обов`язок, залишив непогашеним основний залишок боргу в розмірі 49 756.25 грн. Це призводить до непоправних фінансових збитків (проценти за перекредитування 1,9% щомісячно, що зобов`язує суд невідкладно втрутитися. Внаслідок ухилення Позивача ОСОБА_2 від сплати його особистого кредитного зобов`язання (взятого після 18.10.2024), Відповідач, була вимушена (згідно ст. 1212 ЦК України) негайно здійснювати перекриття його боргу шляхом отримання нових кредитів/розстрочок. Ці дії були необхідні для захисту її кредитної історії та уникнення штрафних санкцій. 4. Таким чином, вона понесла прямі фінансові збитки у вигляді високих процентів 1,9% щомісячно, комісій та інших платежів, нарахованих за обслуговування усіх її договорів перекредитування, які цільовим чином були спрямовані на погашення його особистого боргу. Ці збитки підлягають стягненню з Позивача в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, та після відкриття провадження у справі до суду у провадженні якого перебуває справа. Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 зазначено: «конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Отже, за змістом наведених вище норм умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, які можуть призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в постановах від 15 лютого 2023 року у справі № 932/5035/22, від 01 травня 2023 року у справі № 914/257/23, від 18 травня 2023 року № 910/14989/22 заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників.

На підставі викладеного, суд зауважує, що судом 29.10.2025 вже накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ2107, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , щодо зобов`язання ОСОБА_2 з моменту винесення ухвали самостійно та щомісячно здійснювати всі планові платежі по Основному Кредиту А- Банк , до вступу в законну силу остаточного рішення суду по справі суд повідомляє що дана вимога виходить за межі розгляду справи про поділ майна подружжя та є предметом інших цивільно-правових відносин, та такожна даному етапі розгляду справи неможливо визначити чи є інші дії ОСОБА_2 недобросовісними.

За вказаних обставин, враховуючи принципи співмірності, адекватності та достатності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи до відому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяО. В. Ситник