РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2455/25

17 листопада 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: Гураша М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 30.05.2013 зареєстрували шлюб у Надвірнянському відділі ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що цього ж числа складено відповідний актовий запис № 112.

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім та проживає разом з нею.

Протягом останнього часу вони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Відповідач зовсім не цікавиться життям неповнолітнього сина.

Протягом останнього часу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, хоча він має таку можливість, оскільки працює по тимчасових заробітках, отримуючи відповідний належний дохід, який витрачає на свої особисті потреби. Також відповідач має у приватній власності трактор і допомаючи односельчанам у сільськогосоподарських роботах також заробляє значні кошти.

На її прохання добровільно врегулювати питання надання коштів на утримання дитини вони з відповідачем не дійшли спільної домовленості, так як відповідач свідомо ухиляється від свого батьківського обов`язку матеріально утримувати їхнього неповнолітнього сина. При таких обставинах вона змушена звернутися в суд з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в примусовому порядку.

Вона разом з неповнолітнім сином зареєстровані та проживають в будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Вона сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним їхнього неповнолітнього сина, в зв`язку з чим зазнає значні труднощі із-за відсутності матеріальної допомоги із сторони відповідача. Вона ніде не працює, так як займається вихованням їхнього неповнолітнього сина. Крім того в неї на вихованні і утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько яких, ОСОБА_6 , її перший чоловік, помер. Будь-яких доходів, в тому числі від ведення підсобного господарства, вона не має, підприємницькою діяльністю не займається. Таким чином її матеріальне становище є важким і потребує від відповідача коштів на утримання їхнього неповнолітнього сина.

Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, працює по тимчасових заробітках, інших утриманців не має, тому повинен сплачувати належні аліменти на утримання дітей.

У зв`язку із наведеним вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі по 4000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених у позові. Просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Не заперечив проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідоленнями, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.10.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 30.05.2013 у Надвірнянському відділі ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 112, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.05.2023 (а.с. 7).

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є неповнолітнім, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.08.2023 (а.с. 8).

З акту обстеження № 192/18.2-20 від 24.09.2025, складеного старостою Верхньомайданського старостинського округу, вбачається, що позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двома неповнолітніми дітьми від попереднього шлюбу, проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 ніде не працює, сама виховує трьох дітей, власного житла не має, проживає в батьківській хаті. Доходів від підсобного господарства позивач не має, підприємницькою діяльністю не займається, сім`я проживає у важких матеріальних умовах (а.с. 13).

Відомості про працевлаштування, задекларовані в Україні доходи/видати, належне на праві власності рухоме/нерухоме майно позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з позовної заяви, неповнолітня дитина від шлюбу проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Матеріальний стан позивача не дає можливості в повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток дитини, оскільки позивач офіційних доходів не має, проживає на тимчасові заробітки, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається. Відповідач добровільно кошти на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Відповідач є особою працездатного віку, проживає на тимчасові заробітки. Також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності в нього інших утриманців. Тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Пред`явлення до суду даного позову про стягнення аліментів вказує на те, що сторони, як батьки дитини, не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дитину. Позов до суду подано матір`ю, з якою проживає неповнолітня дитина, відтак право вибору способу стягнення аліментів належить сааме ОСОБА_1 , вимоги заявлено у присудженні аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, за рішенням суду кошти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають присудженню у твердій грошовій сумі з батька ОСОБА_2 .

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України. Частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2563 гривні.

Вказаний розмір є мінімальною межею. Максимальна межа не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.

Виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків утримувати дитину, встановленого факту проживання дитини з матір`ю, зі встановлених по справі обставин щодо малолітнього віку та стану здоров`я дитини, матеріального стану позивача (яка офіційно не працює, проживає на тимчасові заробітки), вартості життя та необхідності здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, виховання та здоров`я дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріального становища та стану здоров`я платника аліментів (який є особою працездатного віку, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та наявності в нього на утриманні інших осіб), суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів є більшим законодавчо гарантованого мінімального розміру аліментів на дитину, що з урахуванням рівного обов`язку батьків по утриманню своїх дітей, який передбачає й участь матері в утриманні дитини у такому ж розмірі, забезпечить необхідний та достатній гармонійний розвиток дитини.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Щодо розподілу судових витрат:

За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги № 117 від 25.09.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АТ № 1109018 від 25.09.2025, квитанцію про оплату коштів № 74273733 від 25.09.2025, та акт виконаних робіт від 17.11.2025 (16-19, 35).

Згідно п. 4.2, 4.3, 4.5 договору про надання правничої допомоги № 117 від 25.09.2025 вбачається, що обсяг і вартість наданої правничої допомоги за договором визначається у п. 4.3 даного додаткового договору.

Тарифи, згідно яких виплачується винагорода адвокату становлять: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті спору - 500 грн; складення процесуальних документів, а саме заяви - 2000 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді І інстанції (за одне засідання) - 500 грн.

Факт надання послу підтверджується актом виконання робіт про надання послуг на правничу допомогу.

Згідно ордеру на надання правничої допомоги серії АТ № 1109018 від 25.09.2025, адвоката Гураша М.В. уповноважено на представлення інтересів клієнта ОСОБА_1 згідно договору про надання правової допомоги № 117 від 25.09.2025.

Згідно акту виконаних робіт від 17.11.2025 до договору про надання послуг на правничу допомогу, сторони договору підтвердили виконання наступних послуг правничої допомоги та їх вартість: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті позову (заяви) 500,00 грн; складення адвокатом процесуальних документів, по справі, а саме позовної заяви 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді по справі № 348/2455/25 500,00 грн. Загальна варість наданої правничої допомоги становить 3000,00 грн.

Згідно квитанції про оплату коштів № 74273733 від 25.09.2025, позивачем ОСОБА_1 сплачено адвокату Гурашу М.В. кошти за надання послуг згідно договору про надання правової допомоги № 117 від 25.09.2025 в сумі 3000,00 грн.

Таким чином матеріалами справи доведено, що позивачем ОСОБА_1 фактично понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, що підтверджується належними доказами. Вказаний розмір витрат погоджений сторонами, є доведеним та обґрунтованим.

Висновки суду:

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити, та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 30.09.2025.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 3000,00 грн витрат на правничу допомогу в користь позивача, та 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовільнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 30.09.2025.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 3000,00 грн (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору (Отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України(ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 21.11.2025.

Суддя Міськевич О.Я.