Справа № 344/1369/25
Провадження № 2/344/1891/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 24.01.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.01.2025 прийнято справу до провадження та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.2025 до участі в справі залучено у третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.10.2025 закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 на обґрунтування позову посилається на те, що їй на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів №432/3 «Про надання квартир» від 21.08.1978 надано однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Позивач у вказаній квартирі проживає із 01.11.1978 року і є основним квартиронаймачем. Також, у зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 (дочка позивача), та дві внучки позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Проте, відповідачі фактично проживали у іншому житлі, але були зареєстровані у квартирі позивача. У 2020 році відповідачі виїхали за межі України у Францію, і з позивачем не спілкуються. Відповідачі жодних коштів за утримання будинку не здійснюють. Їхній особистих речей у вказаній квартирі немає. Факт того, що відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг.

На підставі наведеного, просила суд визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник, у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача-адвокат Челій-Пушкар О.І. подала до суду заяву, які просила здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі через сайт «Судова влада», що підтверджено матеріалами справи.

У строк встановлений судом відповідачі відзиву на позов не подали, будь-яких інших клопотань та заяв від них не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи долучила до матеріалів справи висновок Органу піки та піклування. Просила суд здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Статтею 71 ЖК України встановлено загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів №432/3 «Про надання квартир» від 21.08.1978 позивачу ОСОБА_1 надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно довідки №697 від 13.01.2025 за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (дочка позивача); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( внучки позивача) (а.с.8).

Матеріали справи містять копії нотаріально посвідчених заяв, ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в яких вони зазначають, що є сусідами ОСОБА_1 та їм відомо, що впродовж дванадцяти років ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають за адресою АДРЕСА_3 (а.с.10-11).

Відповідно до платіжних інструкцій та квитанцій ОСОБА_1 сплачує за комунальні платежі (а.с.14-17).

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 07.10.2025 №1096 встановлено, що відповідно до акта обстеження умов проживання, проведеного 25.07.2025 працівниками Служби у справах дітей за адресою АДРЕСА_3 , житло розміщене на 4 поверсі п`ятиповерхового будинку, складається із однієї кімнати, балкону, кухні, спільного санвузла, коди роду. У квартирі зареєстровані - ОСОБА_1 , зареєстровані але не проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Умови проживання незадовільні, газо-та водопостачання проведено, тепла воді у квартирі відсутня. У квартирі безлад, присутній стійкий неприємний запах. Житло не приватизоване. У заяві надісланій на електронну адресу Служби у справах дітей від 13.08.2025 ОСОБА_2 просить прийняти до уваги те, що вона не заперечує щодо позову ОСОБА_1 , та погоджується із її рішенням щодо визнання її та її дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими що втратили право на користування житлом за адресою АДРЕСА_3 .

На підставі зазначеного висновку, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, з метою забезпечення реалізації прав, свобод, та законних інтересів дитини, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вважає за недоцільне визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право на користування житлом за адресою АДРЕСА_3 (а.с.131-135).

В Постанові Верховного Суду від 27 листопада2024 року у справі №464/7008/18 в частині права дітей на житло зазначено наступне: «У постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі №761/44727/16-ц провадження № 61-12130св23 зроблено висновок, що: «результат системного аналізу частин третьої та четвертої статті 29 ЦК України і частини другої статті 107 ЖК України дає підстави для висновку, що діти не набувають право користування житловим приміщенням у разі, якщо до цього їхня мати втратила таке право відповідно до закону з дня вибуття її з цього житла».

Процесуально висновок органу опіки та піклування не є рішенням, а носить рекомендаційний характер та може бути врахований на розсуд суду.

Висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкту владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, так як не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов`язки сторін, а є носієм доказування при наявності цивільного спору, несе виключно інформативний характер і має рекомендаційний характер.

Враховуючи вищевикладене суд оцінює висновок органу опіки та піклування в сукупності з іншими доказами у цій справі, як доказ, який носить для суду суто рекомендаційний характер без породження певних правових наслідків.

Суд вважає доведеним, що відповідачі по справі ОСОБА_2 (дочка позивача), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (внучки позивача) понад 10 років не проживають у квартирі по АДРЕСА_3 , без поважних причин і не несуть витрат на утримання вказаної квартири. Доказів зворотнього відповідачі суду не подали. Крім того, у заяві надісланій на електронну адресу Служби у справах дітей від 13.08.2025 ОСОБА_2 просить прийняти до уваги те, що вона не заперечує щодо позову ОСОБА_1 , та погоджується із її рішенням щодо визнання її та її дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , такими що втратили право на користування житлом за адресою АДРЕСА_3 .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог у повному обсязі, а тому слід визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено та підписано 25.11.2025.

Суддя Богдан АТАМАНЮК