Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1791/25
Провадження №: 2/332/1610/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Завіновської А.П.,

при секретарі судового засідання Літвіновій Т.А.,

за участю: представника позивача адвоката Зубенка О.А.,

представника відповідачки адвоката Сімонець Є.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою поданою адвокатом Зубенком Олександром Анатолійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

встановила:

10.04.2025 року адвокат Зубенко О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.06.2015 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 грн., щомісячно з усіх видів доходу платника аліментів, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.04.2015 року.

07.10.2019 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя змінено спосіб стягнення аліментів і з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, від іншого шлюбу позивач має малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Цим же рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , стягнуто аліменти на її утримання в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.09.2024 року і до досягнення дитиною з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до зазначених рішень видано виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження.

Таким чином, з позивача за виконавчими провадженнями стягується 75 відсотків доходів та 25 відсотків на погашення заборгованості, що істотно погіршує його матеріальне становище.

У зв`язку з наведеним, представник позивача адвокат Зубенко О.А., просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12 год. 00 хв. 05.05.2025 року. В подальшому розгляд справи було неодноразово відкладено, останній раз на 10 год. 30 хв. 19.11.2025 року.

У відзиві представник відповідачки адвокат Сімонець Є.О. посилаючись на необґрунтованість позовних вимог зазначала, що майновий стан позивача не змінився, а наявність у останнього ще однієї дитини не є підставою для зменшення розміру аліментів, як то і наявність заборгованості по ним. Також вказувала, що позивач проживає разом з ОСОБА_5 та їх спільною дитиною, а тому вказаний позов є штучною підставою для зменшення аліментів. У зв`язку із наведеним, у задоволенні позовних вимог просила відмовити та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу.

В судове засідання сторони не з`явились надали повноваження на представництво їх інтересів в суді своїм представникам.

З огляду на вказані обставини, розгляд справи здійснено у відсутність сторін по справі.

В судовому засідання представник позивача адвокат Зубенко О.А., позовні вимоги підтримав і просив зменшити розмір аліментів, посилаючись на погіршення матеріального стану позивача. Крім того, вказував, що позивач є військовослужбовцем, має чисельні поранення, отримував лікування, яке є коштовним, наразі постає питання щодо можливості в подальшому проходити військову службу, що відповідно також вплине на матеріальне становище останнього.

Представник відповідачки адвокат Сімонець Є.О., заперечувала в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог. При цьому, зазначала, що відповідачка наразі перебуває в Україні, а неповнолітній син сторін - ОСОБА_6 , залишився у республіці Польща, де продовжує навчання. Відповідачка постійно несе витрати, зокрема на навчання, лікування сина, на підтвердження чого надала відповідні документи. Крім того, вказувала, що ОСОБА_1 продовжує проживати зі своєю сім`єю, про що свідчать дані з соціальних мереж, а тому стягнуті з ОСОБА_1 аліменти фактично перебувають в родині.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та/або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27.05.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 24).

16.06.2015 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 грн., щомісячно з усіх видів доходу платника аліментів, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.04.2015 року (а.с. 194).

На підставі зазначеного рішення Заводським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2015 року видано виконавчий лист № 332/1588/15-ц (а.с. 8).

07.08.2015 року постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ відкрито виконавче провадження за № 48378026 (а.с. 12-13).

07.10.2019 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 195).

На підставі вказаного рішення Заводським районним судом м. Запоріжжя 11.11.2019 року видано виконавчий лист № 332/2928/19 (а.с. 9).

Крім того, від іншого шлюбу позивач має малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25 січня 2022 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 25).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, цим же рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 , стягнуто аліменти на її утримання в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 24.09.2024 року і до досягнення дитиною з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до рішення № 332/5538/24 малолітній ОСОБА_4 має захворювання (патологічний стан) G 80.8. (а.с. 196-197).

На підставі вказаного рішення Заводським районним судом м. Запоріжжя 02.01.2025 року видано виконавчі листи (а.с. 10, 11).

19.02.2025 року постановами старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкриті виконавчі провадження № 77148618, № 77148183, за вказаними виконавчими листами (а.с. 13 зв. ст., 14).

Згідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, така заборгованість по виконавчому провадженню № 48378026, де стягувачем є ОСОБА_2 , станом на червень 2025 року, складає 7 928, 47 грн., по виконавчому провадженню № 77148183, де стягувачем є ОСОБА_5 , станом на червень 2025 року, складає 10 882, 50 грн., а також по виконавчому провадженню № 77148618, де стягувачем також є ОСОБА_5 , станом на червень 2025 року, складає 10 882, 50 грн. (а.с. 160, 161, 185-186).

За інформацією Військової частини НОМЕР_3 , а саме звіту про здійснення відрахувань та виплат, з ОСОБА_1 , на підставі виконавчого листа № 332/1588/15-ц виданого 13.07.2015 року, з жовтня 2024 року по липень 2025 року стягнуто 98 249, 16 грн. за поточними аліментами та 26 160, 36 грн., на погашення боргу по аліментам (а.с. 187-188).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено у статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст. 150 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, аналіз положень ст. 192 СК України, визначає підстави зміни розміру аліментів, як зміна матеріального чи сімейного стану, так і зміна стану здоров`я платника як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання двох і більше підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, і зміни стану здоров`я платника.

Судом встановлено, що на теперішній час позивач ОСОБА_1 сплачує аліменти по частці на трьох осіб неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружину ОСОБА_5 до 19.01.2028 р., враховуючи, що дитина ОСОБА_7 , є особою з інвалідністю, а тому потребує додаткових зусиль до його забезпечення та догляду, а у зв`язку з цим, неможливістю матері працевлаштуватися.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про зміну матеріального становища позивача, оскільки очевидно потребують додаткових фінансових витрат, а стягнення аліментів саме в такому розмірі призводить до утворення у позивача постійного боргу по аліментам, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчим провадженням.

За таких обставин, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 з на 1/6 частку доходів позивача. Стягнення аліментів в такому розмірі, на думку суду, не буде перешкоджати належному забезпеченню дитини та не суперечитиме її інтересам.

Що стосується посилання представника відповідачки на необхідність покриття витрат на потреби дитини у зв`язку із оплатою навчання, лікування, то суд зауважує, що у разі необхідності понесення додаткових витрат на дитину, відповідачка не позбавлена права на звернення до суду із позовом в порядку ст. 185 СК України.

Не заслуговують на увагу і аргументи представника відповідачки, як на підставу для відмови у позові, щодо проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_5 , оскільки ці обставини не перешкоджають зверненню до суду з позовом про стягнення аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 181-183, 192 СК України, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву подану адвокатом Зубенком Олександром Анатолійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, - задовольнити.

Розмір аліментів, визначений заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2019 року зменшити та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Зубенко Олександр Анатолійович, адреса: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_6 .

Представник відповідача: адвокат Сімонець Євгенія Олександрівна, адреса: м. Запоріжжя, вул. незалежної України, буд. 84, оф. 1, рнокпп НОМЕР_7 .

Суддя: А.П. Завіновська