Справа № 758/8786/23
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2025 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Петрова Д.В.,
при секретарі судового засідання Сідько І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Фалеса Василя Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/8786/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності,
В провадження судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.09.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності залишено без задоволення.

26.09.2025 на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Фалеса Василя Васильовича про ухвалення додаткового рішення, в якій представник відповідача вказує на те, що судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 66 837 грн 34 коп.

21.10.2025 від представника позивача на адресу суду надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування своїх заперечень представник позивача зазначає, що позивач не має доходів і не має можливості оплатити витрати на правову допомогу, окрім цього на думку сторони позивача представником відповідача було надано докази, з яких не можливо встановити достовірність понесених відповідачем витрат на правничу (правову) допомогу.

Окрім цього, на думку позивача подані представником відповідача докази витрат є значно завищеними та значно перевищують попередній розрахунок витрат на правову допомогу, наведений у попередньому розрахунку суми судових витрат, що долучений до відзиву.

03.11.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі.

На думку сторони відповідача, останніми були надані всі належні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу з наданням відповідних бухгатерсько-фінансових та інших документів.

Представник відповідача зазначає, що розгляд справи тривав більше 2-х років, кількість судових засідань була велика. В рамках справи було допитано більше 5-ти свідків, що вказує на складність та об`ємність справи. Відповідно, виходячи з характеру та складності судового процесу, така сума витрат є обґрунтованою та відповідає дійсно понесеним витратам Відповідачем-1.

Таким чином, сторона відповідача вважає, що нею, у встановленому порядку були надані всі підтверджуючі докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Розмір витрат обґрунтований виходячи із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), тривалим розглядом справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. В той ж час, відповідні заперечення та доводи позивача є безпідставними та свідчить лише про намагання штучного створення підстав для уникнення обов`язку зі сплати судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 758/8786/23, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було зазначено, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 50 000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Фалеса Василя Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/8786/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 758/8786/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін, та інших учасників справи:

-позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-відповідач 1 - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-відповідач 2 - ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, адреса: м. Харків, вул. Біблика, 57.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ