Справа № 168/171/25
Провадження № 2/168/111/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Таксюк О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача Багінського А.О.,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області Махун Л.В.

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну заяву представника позивача адвоката Багінського Артема Олександровича в інтересах ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, до ОСОБА_3 , про примусове відібрання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернути його до попереднього місця проживання із його батьком ОСОБА_1 .

Відповідачкою ОСОБА_3 подано зустрічний позов про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

Представником позивача ОСОБА_5 було подане клопотання про призначення судової психологічної експертизи, яку доручити провести експертам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства юстиції України.

Дане клопотання мотивоване тим, що для об`єктивного та всебічного розгляду справи, для визначення найкращих інтересів дитини, необхідно встановити реальний психологічний стан малолітнього ОСОБА_6 , його ставлення до кожного з батьків, а також виявити можливий психологічний вплив на дитину з боку матері та її оточення. Необхідність проведення експертизи обґрунтовується доказами, долученими до матеріалів справи, а саме журналом спілкування батька з сином, що викликає обґрунтоване занепокоєння через випадки нестабільної та суперечливої поведінки дитини, щодо можливого психологічного тиску на дитину та формування у неї синдрому батьківського відчуження. В даному випадку є обґрунтовані підстави вважати, що з`ясування обставин у даній справі потребує спеціальних знань у галузі дитячої психології.

Позивач в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовільнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 категорично заперечувала проти призначення судової психологічної експертизи, оскільки для з`ясування думки дитини та її психологічного стану відповідачкою було надано численні докази: характеристику з дитячого садка, характеристику з місця проживання дитини, висновок психолога, медичну довідка про стан здоров`я ОСОБА_4 , численні родинні фото хлопчика з матір`ю і вітчимом; під час судового засідання 30.09.2025 представником третьої особи - служби у справах дітей було надано свідчення про результати перевірки родини ОСОБА_7 і бесіди з малолітнім ОСОБА_8 . Зокрема представник Третьої особи зазначила про те, що в родині панує гармонійна атмосфера, хлопчик зростає в любові і турботі. Під час здійснення перевірки родини ОСОБА_7 було встанолено, що ОСОБА_9 грається з вітчимом, ставиться до нього поважно і дуже любить матір- ОСОБА_10 . Отже, для з`ясування поточного психологічного стану дитини суду було надано достатньо належних доказів. Окрім того повідомила, що дитина зараз перебуває в стресі, оскільки між батьками існує спір щодо місця проживання дитини, а також хлопчик дуже тривожиться, що його можуть забрати від матері. Тому проведення експертизи буде додатковим стресом для дитини.

В судовому засіданні представник органу опіки й піклування Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області Махун Л.В. також заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для визначення психологічного стану дитини. Окрім того зазначила, що вона особисто разом з іншими членами комісії відвідувала сім`ю відповідачки у серпні 2025 року, у вересні 2025 року та останній раз була 21 жовтня 2025 року. З`ясовано, що в сім`ї є позитивні стосунки та відсутній будь-який тиск. В серпні 2025 року дитина була відкрита до спілкування, але в жовтні вона помітила, що дитина стала більш закритою та постійно запитувала про те, чи не заберуть її від мами. В цьому питанні прослідковувалась тривога та хвилювання з боку дитини. Тому вважає, що не має підстав для проведення психологічної експертизи.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.4 ст. 77 ЦПК).

Доказами визнаються: письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків (ч.2 ст. 76 ЦПК України).

Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що експертиза може бути призначена за умови необхідності отримання висновку з питань, які потребують спеціальних знань, відсутніх у суду, за умови, що дане питання входить до предмета доказування по даній справі. Ще однією умовою для призначення експертизи є відсутність у справі інших висновків експертів з цього приводу або ж обґрунтованість сумнівів у таких наявних висновках.

Судово-психологічну експертизу, яка є окремою формою застосування спеціальних психологічних знань, є потреба проводити у випадках необхідності вирішення наступних груп питань: питань, пов`язаних із психічними властивостями й особливостями особи; питань, що стосуються впливу на психіку різноманітних умов і пов`язаних з ними станів людини в момент певної події; питань, пов`язаних із особливостями перебігу психічних процесів у даної особи.

Як зазначено в пункті 6.1 розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (із змінами і доповненнями), об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Відповідно до пункту 6.3 вищезазначених рекомендацій психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Згідно із ч.1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

При цьому, обмеження дитини у спілкуванні з будь-ким із батьків може використовуватися тільки за наявності їх вкрай негативних характеристик (наркотична, чи інша залежність, фізична агресія тощо).

Доводи представника відповідачки та представника органу опіки й піклування Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області щодо недоцільності призначення психологічної експертизи суд вважає обґрунтованими, оскільки це суперечитиме інтересам дитини.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Оскільки у матеріалах справи міститься достатньо доказів, необхідних для з`ясування обставин даної справи, а така експертиза не встановить особливостей психічної діяльності сторін та її проявів у їхній поведінці щодо виховання дитини, та обставин, які слід встановлювати в такій категорії справ, що мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки, зважаючи на предмет спору.

За наведених обставин суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання про призначення психологічної експертизи - відмовити.

Керуючись ст. ст. 103, 258 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 про призначення судової психологічної експертизи щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.О. Сухоручко