УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лапченко О.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

встановив:

представник позивача - адвокат Головенько В.П., який дії в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить розірвати шлюб, зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 2859 від 26.09.2015 року, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня подання цієї зави до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитии відповідного віку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до такого.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

Суд зауважує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з тексту позовної заяви від спільного шлюбу у сторін є двоє спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 04.08.2016 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 19.05.2020 року.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Тобто, право на звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину має той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Між тим, матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, позивачем в обґрунтування позовних вимог не долучено будь-яких доказів, що підтверджують факт сумісного проживання з дітьми та перебування дітей на його утриманні (довідку про місце проживання чи акт).

Таким чином, позивачем при зверненні до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини порушені вимоги ст. 175 ЦПК України, в зв`язку з чим позивач має надати суду докази на підтвердження права звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких умов, згідно з ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, та приведення заявлених вимог у відповідність з вимогами процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу, що звернувся із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя - Лапченко О.М.