Справа № 303/400/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Джуга С.Д., Кожух О.А.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 січня 2025 року у справі № 303/400/25 (Головуючий: Монич В.О.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2025 року АТКБ «ПриватБанк» звернувся в суд із до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення три проценти річних та інфляційні втрати за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором №К094-07/Ф від 03.08.2007 року у розмірі 354 733, 65 грн.

Разом із даним позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову мотивуючи тим, що відповідно до кредитного договору №К094-07/Ф від 03.08.2007 року ОСОБА_1 надано кредит та із ОСОБА_2 укладено договір поруки від 02.10.2007 року.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К094-07/Ф від 03.08.2007 року у розмірі 3 239 426 грн. 25 коп.

Станом на дату подачі позовної заяви відповідачі зобов`язання за кредитним договором не виконали, заборгованість не сплачена і просили стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України три проценти річних та інфляційні витрати за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором у розмірі 354 733, 65 грн.

Враховуючи те, що є наявність очевидної небезпеки щодо відчуження майна іншим особам та заподіяння шкоди права, свободам та інтересам позивач просив до ухвалення рішення у справі, позивач просить накласти арешт на нерухоме та рухоме майно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20 січня 2025 року у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду АТКБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у заяві відсутні, так як підставами забезпечення позову є наявність ймовірної безпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів. Із обставин справи вбачається, що відповідач намагається уникнути звернення стягнення на нерухоме майно, не сплачує добровільно заборгованість, не виконує рішення суду, ухиляється від виконання зобов`язань, не співпрацює з кредитом, завдає збитки стягувану та позбавляє можливості отримати кошти та забезпечення на які розрахував кредитор.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Представник АТКБ «ПриватБанк» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка, про вручення їм електронного документу. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 також були належним чином повідомлені про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, що стверджується розписками і неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К094-07/Ф від 03.08.2007 року у розмірі 3 239 426 грн. 25 коп.

Зобов`язання за кредитним договором не виконані, і позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України три проценти річних та інфляційні витрати за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором у розмірі 354 733, 65 грн.

Статті 149 та 150 ЦПК України містять підстави та види забезпечення позову.

У відповідності із роз`ясненями Пленуму Верховного суду України які викладені у пункті 4 постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу, реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладення арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати повні дії.

Отже, при вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушено у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із обставин справи вбачається, що відповідачі намагаються уникнути звернення стягнення на нерухоме майно, не сплачують добровільно заборгованості, не виконують рішення суду, ухиляються від виконання рішення суду від 20 грудня 2010 року, не співпрацюють з кредитором, завдає збитків стягувану та позбавляє можливості отримати кошти та забезпечення на які розраховував позивач.

Разом з тим, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, тобто це такі заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначене і помилково вважав, що заява АТКБ «ПриватБанк» про забезпечення позову не містить належних та допустимих доказів, того, що існує реальна загроза відчуження нерухомого та рухомого майна і ухвала суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення відповідно до п.п. 1,2,4 ч 1 ст. 376 ЦПК України, яким заяву АТКБ «ПриватБанк» слід задовольнити із вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу АТКБ «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 20 січня 2025 року скасувати.

Заяву АТКБ «ПриватБанк» задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором №К094-07/Ф від 03.08.2007 року, шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам, державним реєстратором, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, відчужувати у будь який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, в т.ч. шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність та вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна житловий будинок загальною площею 142,4 м.кв. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту: 12979554 забезпечити позов шляхом заборони відчуження та накладання арешту на автомобіль марки «SKODA», Модель SUPERB, рік випуску: 2017 дата державної реєстрації: 22.03.2018 р. Обєм (потужність) двигуна, см-3 1798.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ