Дата документу 19.11.2025
Справа № 334/4905/25
Провадження № 2/334/2874/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретарі судового засідання Жураківської В.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шостака Д.Ю.

представника Запорізької обласної ради Лавриненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Запорізької обласної ради, Запорізької обласної військової адміністрації, комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради про встановлення факту трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін

Позивач звернулась до суду із вимогами про встановлення факту перебування її у трудових відносинах з комунальним підприємством «Готель «Україна» Запорізької обласної ради з 03 липня 2018 року по 15 грудня 2022 року та перебування її у трудових відносинах з комунальним підприємством «Універс» Запорізької обласної ради з 15 грудня 2022 року; припинення трудових відносини з КП «Універс» ЗОР у зв`язку зі звільненням за власним бажанням, згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України; зобов`язання КП «Універс» ЗОР внести запис до трудової книжки ОСОБА_2 про звільнення; стягнення з КП «Універс» ЗОР на користь позивача заборгованості у зв`язку з вимушеним простоєм за період з 01 травня 2020 року по 01 липня 2025 року в розмірі 273 722,01.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2018 року позивач прийнята на посаду оператора пральних машин до КП «Готель «Україна» Запорізької обласної ради. В травні 2020 року робота зупинилася у зв`язку із тим, що на підприємстві виникли тимчасові труднощі. Періодично позивач спілкувалася (телефонувавши) з представниками роботодавця, які вказували, що робота підприємства ось-ось відновиться, всі працівники повернуться на свої місця, трудова діяльність продовжиться, але цього так і не сталося. На початку 2024 року представники роботодавця на дзвінки позивача відповідати перестали.

01.04.2024 року ОСОБА_2 звернулася до КП «Готель «Україна» ЗОР з заявою про розірвання трудового договору в порядку ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, виплати заборгованості, видачі трудової книжки з внесенням до неї відповідного запису та видачі наказу про звільнення. У відповідь голова комісії з припинення КП «Готель «Україна» ЗОР від 01.04.2024 року № 64: «Рішенням Запорізької обласної ради від 15.12.2022 року № 10 вирішено припинити КП «Готель «Україна» Запорізької обласної ради шляхом приєднання до КП «Універс» Запорізької обласної ради та визначено останнє правонаступником майна та усіх прав і обов`язків КП «Готель «Україна». Однак, до теперішнього часу, до КП «Універс» ЗОР колишнім керівництвом КП «Готель «Україна» ЗОР не передані первині документи підприємства, у тому числі з обліку кадрів, бухгалтерські та інші. Тому КП «Універс» ЗОР не має можливості ідентифікувати ОСОБА_2 , як працівника КП «Готель «Україна» ЗОР та звільнити згідно з чинним законодавством України, через наведені вище обставини.

За інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 01.06.2025 КП «Готель «Україна» ЗОР перебуває в процесі припинення з 06.05.2022 року.

У квітні 2024 року ОСОБА_2 зверталася до суду з аналогічними позовними вимогами. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 06.06.2024 року у справі №335/4158/24 позов залишений без задоволення. Підставою відмови, як зазначено в самому рішенні стало: «... оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів суду факту наявності між сторонами трудових відносин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову про визнання припиненими трудових відносин слід відмовити за недоведеністю позовних вимог та обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки перебування у трудових відносинах позивача та відповідача в судовому засіданні, не встановлено.

У зв`язку з відмовою у задоволенні основної вимоги та не доведенням факту перебування у трудових відносинах позивача та відповідача не підлягають до задоволення і вимоги про зобов`язання видати наказ про звільнення з роботи на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України та стягнення заборгованості по заробітній платі.»

В належній позивачу трудовій книжці НОМЕР_1 , на сторінках 8-9 мається запис № 9 про те, що 03.07.2018 року вона була прийнята до КП «ГОТЕЛЬ «УКРАЇНА» ЗОР» на посаду оператора пральних машин на підставі наказу від 02.07.2018 року № 29-к. Це останній запис в трудовій книжці. Окрім того, згідно довідки Пенсійного фонду України «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (Форма ОК-5) від 05.04.2024 року, код страхувальника (ЄДРПОУ) зазначений 05907549, що належить КП «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, з липня 2018 року по квітень (включно) 2020 року позивачу проводилися відповідні страхові нарахування.

Окрім того, згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 08.04.2024 року № 0829-24- 03492, датою мого прийому на роботу - КП «Готель «України» ЗОР зазначено 03.07.2018 року; види доходів - 101 Заробітна плата. Останнє отримання мною заробітної плати зазначено І квартал 2020 року. Відомості про дату звільнення відсутні, що є підтвердженням того що ОСОБА_2 й досі перебуває у трудових відносинах з відповідачем.

Як зазначено у відповіді Голови комісії з припинення КП «Готель «Україна» ЗОР від 01.04.2024 року № 64: «Рішенням Запорізької обласної ради від 15.12.2022 року № 10 вирішено припинити КП «Готель «Україна» Запорізької обласної ради шляхом приєднання до КП «Універс» Запорізької обласної ради та визначено останнє правонаступником майна та усіх прав і обов`язків КП «Готель «Україна», тому позов пред`явлено до Комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість із невиплаченої заробітної плати за час простою підприємства.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти позовних вимог, вказавши на те, що позивачка у позові одночасно заявляє про перебування у трудових відносинах з двома різними юридичними особами комунальним підприємством «Готель «Україна» Запорізької обласної ради та комунальним підприємством «Універс» Запорізької обласної ради, тоді як відповідачем визначено лише КП «Універс». КП «Готель «Україна» взагалі не є учасником цього процесу, що свідчить про невизначеність предмета спору. Посилання позивачки на відповідь голови комісії з припинення КП «Готель «Україна» від 01.04.2024 № 64 не підтверджує порушення її прав саме з боку КП «Універс». Вказана відповідь була надана не відповідачем у справі, а іншою юридичною особою. Крім того, позивачка ані під час звернення від 01.04.2024, ані в подальшому не подавала свою трудову книжку до комісії з припинення чи до КП «Універс», що унеможливлює стверджувати про відмову відповідача у визнанні факту трудових відносин.

Також відповідач вказує на неналежність наданих позивачем доказів.

Запорізька обласна рада надала пояснення щодо суті спору у яких заперечила проти задоволення позовних вимог з огляду на таке. Позивачка посилається на відповідь, знову ж таки, не відповідача у цій справі, а голови комісії з припинення комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради за № 64 від 01.04.2024 (далі - відповідь № 64). Вказана відповідь надана на звернення позивачки від 01.04.2024. У вказаній відповіді було повідомлено позивачку про те, що до комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради не передані первинні документи комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, в тому числі з обліку кадрів. Тому комунальне підприємство «Універс» Запорізької обласної ради не має можливості ідентифікувати її, як працівника комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради та, як наслідок цього, звільнити її згідно з чинним законодавством. При цьому, позивачка на той час ані до звернення від 01.04.2024, ані в будь-який інший спосіб не подавала трудової книжки до комісії з припинення комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради та до відповідача у цій справі - комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради, щоб в подальшому стверджувати про порушення саме ним її прав та свобод. Відповідь № 64 стала підставою для звернення позивачки в квітні 2024 року до суду з позовом до комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради про визнання припиненими трудових відносин, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості із заробітної плати.

Оскільки позивачкою не було надано доказів наявності трудових відносин із комунальним підприємством «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 06.06.2024 у справі № 335/4158/24 у задоволені позову ОСОБА_2 від квітня 2024 року було відмовлено. Обставини щодо не пред`явлення та той час позивачкою трудової книжки підтверджені Рішенням від 06.06.2024, яке набрало законної сили у зв`язку з його переглядом в апеляційному порядку та змістом самого ж звернення від 01.04.2024, де позивачка просить «видати трудову книжку».

В позові ОСОБА_2 стверджує, що перебувала в трудових відносинах з комунальним підприємством «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, однак відповідачем це підприємство не визначає. Позов не містить доказів того, що вже з наявною у позивачки трудовою книжкою вона зверталася до комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, як до особи, за її ствердженням, з якою перебувала в трудових відносинах, або до комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради, яке вважає відповідачем у цій справі, і їй було відмовлено, що й могло стати підставою для порушення її прав та, як наслідок, звернення до суду з цим позовом.

Також, Запорізька обласна рада вказує на пропущення позивачем строків звернення із позовом до суду.

Запорізька обласна військова адміністрація у своїх поясненнях заперечила про позовних вимог, вказавши на те, що в позові позивач стверджує, що перебувала в трудових відносинах з комунальним підприємством «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, однак відповідачем це підприємство не визначає. Разом з тим, у позові зазначено лише одного відповідача - комунальне підприємство «Універс» Запорізької обласної ради. У трудових відносинах із комунальним підприємством «Універс» Запорізької обласної ради позивач не перебувала, та не перебуває. Припинення одного підприємства шляхом приєднання до іншого комунального підприємства не означає автоматичного зарахування до штату до того, до якого приєднується підприємство та наявності трудових відносини.

КП «Готель «Україна» не скористалось своїм правом на подання пояснень щодо суті справи.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог комунальне підприємство «Готель «Україна» ЗОР.

У судовому засіданні, яке відбулось 19.11.2025 року проголошено скорочене рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

Згідно довідки Пенсійного фонду України «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (Форма ОК-5) від 05.04.2024 року, код страхувальника ЄДРПОУ зазначений 05907549, що належить КП «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, з липня 2018 року по квітень (включно) 2020 у ОСОБА_2 здійснювались страхові нарахування, які утримувались із нарахованої заробітної плати.

З травня 2020 року відповідні нарахування припиненні, відомостей про причини, які зумовили припинення таких нарахування судом не встановлені.

01 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до КП «Готель «Україна» з заявою про розірвання трудового договору в порядку ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, виплати заборгованості із заробітної плати, видачу довідки про розмір заборгованості, видачи трудової книжки з внесенням до неї відповідного запису та видачи наказу про звільнення.

У відповіді Голови комісії з припинення КП «Готель «Україна» від 01.04.2024 року № 64 зазначено, що рішенням Запорізької обласної ради від 15.12.2022 року вирішено припинити КП «Готель «Україна» Запорізької обласної ради шляхом приєднання до КП «Універс» Запорізької обласної ради та визначено останнє правонаступником майна та усіх прав і обов`язків КП «Готель «Україна». Однак, до теперішнього часу, до КП «Універс» ЗОР колишнім керівництвом Готель «Україна» ЗОР не передані первині документи підприємства, у тому з обліку кадрів, бухгалтерські та інші. Тому КП «Універс» ЗОР не має можливості ідентифікувати її, як працівника КП Готель «Україна» ЗОР, звільнити позивача згідно з чинним законодавством України, через наведені вище обставини.

За повідомленням КП «Універс» ЗОР жодні кадрові та бухгалтерські документи КП «Готель «Україна» ЗОР станом на дату розгляду справи не передавались.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Відповідно до положень ч 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: вільний вибір виду діяльності; правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підтвердження факту перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах із КП «Готель «Україна» суду надано трудову книжку ОСОБА_2 із відповідним записом та довідку форми ОК-5. Суд, оцінюючи у сукупності пояснення учасників та надані докази, відхиляє доводи представника відповідача про те, що запис у трудовій книжці можливо підроблений, адже рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а клопотань щодо проведення відповідних експертиз суду заявлено не було.

Також суд вважає, що надана позивачем довідка форми ОК-5 у якій відображено здійснення юридичною особою КП «Готель «Україна» ЗОР загальнообов`язкових відрахувань із заробітної плати у сукупності із наявним у трудовій книжці записом про прийняття на роботу підтверджує факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах із комунальним підприємством «Готель «Україна» у період з 03.07.2018 року по квітень 2020 року (включно).

Відтак, враховуючи висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц щодо моменту правонаступництва, суд вважає вимогу позивача у цій частині обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про встановлення факту трудових відносин з травня 2020 року та із КП «Універс» ЗОР, то суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення визначені ст. 107 ЦК України

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).

За загальним правилом у разі зміни роботодавця, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Припинення трудового договору з ініціативи роботодавця можливе лише в разі скорочення чисельності або штату працівників (ч. 4 ст. 36 КЗпП).

Проте, продовження дії трудового договору не відбувається автоматично. Цьому етапу передує ознайомлення працівника із наказом про реорганізацію, ознайомлення із трудовим розпорядком та штатним розкладом нового роботодавця тощо.

Крім названого обов`язковою умовою встанволення факту перебування працівника і роботодавця у трудових відносинах є безпосереднє виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Сама позивач та її представник у судовому засіданні вказали, що з травня 2020 року ОСОБА_2 не виходила на роботу у КП «Готель «Україна» ЗОР і ніколи не виконувала жодних трудових обов`язків у КП «Універс» ЗОР.

Приписами статті 38 КЗпП України закріплено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.

Вищевказана норма є загальною нормою, яка закріплює право працівника в будь-який момент розірвати трудовий договір, і єдиною додатковою умовою для цього законодавець визначив строк попередження роботодавця у два тижні.

Встановлення факту припинення трудових відносин потрібно особі для реалізації її права на працевлаштування. Пояснень стосовно того чим саме займалась ОСОБА_2 у період з травня 2020 року по квітень 2024 року суду не надано, так само не наведено обставин, які б свідчили про неможливість ОСОБА_2 реалізувати своє право на працю через відсутність запису про її звільнення.

Виходячи з принципу розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників відносин, суд дійшов висновку про те, що фактично трудові відносини ОСОБА_2 із КП «Готель «Україна» ЗОР припинились у травні 2020 року, а трудові відносини ОСОБА_2 із КП «Універс» ЗОР ніколи й не розпочинались.

Ураховуючи вищенаведене, суд також відхиляє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості у зв`язку з вимушеним простоєм за період з 01 травня 2020 року по 01 липня 2025 року в розмірі 273 722,01 грн.

Керуючись ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) у трудових відносинах із комунальним підприємством «Готель «Україна» (юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 162А, ) у період з 03.07.2018 року по квітень 2020 року (включно).

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2025 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін