РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 рокуселище ПетровеСправа № 941/907/25
Провадження № 2/941/490/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Больбот А. Ю.

при секретарі - Больбот Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Петрове Олександрійського району Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду, мотивуючи це тим, що відповідно до судового наказу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2022 по справі № 941/1157/22, ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач добросовісно сплачував аліменти, однак у нього відбулась зміна сімейного та матеріального стану, а також стану здоров`я через отримання тяжкого поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, в зв`язку з чим він не має можливості сплачувати 1/4 частку вій його доходів, оскільки він наразі проходить лікування, а також має на утриманні дружину, яка непрацевлаштована та перебуває в декреті, також позивач утримує окрім дитини від першого шлюбу ще двох дітей.

А тому представник позивача просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, стягнувши з позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 гривень 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.07.2025 відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.09.2025 року до суду надійшли пояснення представника позивача щодо позовної заяви, в яких останній вказує на відсутність правових підстав для зміни розміру і способу стягнення аліментів.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, своєю заявою прохав суд слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, своєю заявою прохав суд слухати справу без участі сторони відповідача, проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши документи справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

16 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 19.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області по справі від 06.06.2022 по справі № 941/373/22.

Відповідно до судового наказу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.12.2022 по справі № 941/1157/22, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач являється військовослужбовцем, що підтверджується Посвідченням НОМЕР_1 від 23.09.2023 та довідкою № 3/2495 від 23.09.2024.

30.11.2023 позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , актовий запис № 210, зареєстровано Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Від попереднього шлюбу нинішня дружина позивача має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 21.12.2016, актовий запис № 133, зареєстровано Зіньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Із нинішньою дружиною у позивача народився син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 30.11.2023, актовий запис № 148, зареєстровано Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позивач отримав тяжке поранення, яке пов`язана із захистом Батьківщини.

У Формі первинної облікової документації № 001/о від 20.04.2025 зазначено, що позивач отримав травму 20.04.2025.

Згідно з Довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу № 3882 від 07.05.2025 він був звільнений від службових обов`язків в період з 22.04.2025 року по 07.05.2025 (включно в зв`язку з лікуванням).

У Виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 2974 від 22.04.2025 та Виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6130 від 22.04.2025 року, зазначено основний та супутній діагнози, а саме: ТО6.8 Інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла та Y36.2 Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків.

У Довідці військово-лікарської комісії № 2025-0520-0907-4929-3 від 20.05.2025 року зазначається наступне: «…Поранення, Травма, ТАК, пов`язан (-а/е/і) із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 № 370): Травма відноситься до тяжких… На підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб Потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів…».

Згідно листа-відповідь № 260201-вих-102174 від 11.07.2025 позивач перебуває на стаціонарному лікуванні у Центрі голови і шиї ВП «Лікаря Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 10.07.2025.

Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, а також ч.7 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання дочки позивач посилається на зміну сімейного стану через народження сина ОСОБА_7 та наявність у його дружини старшого сина ОСОБА_6 , який проживає з ним і перебуває на його утриманні, а також на факт отримання ним поранення під час виконання бойового обов`язку.

Водночас, як зазначив позивач у позовній заяві, його нинішня дружина не зверталася до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання старшого сина з колишнього чоловіка.

Доказів того, що нинішня дружина позивача ОСОБА_8 обмежена у праві звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання старшого сина з колишнього чоловіка до досягнення дитиною повноліття або неможливості стягнення таких аліментів суду не надано.

Згідно з правовими висновками, висловленими у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18, від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20, зміна сімейного та матеріального стану є підставою для зменшення розміру аліментів лише в тому випадку, коли є доведеним належними та допустимими доказами причинно наслідковий зв`язок між такими змінами сімейного та (або) матеріального стану платника та доведеною неможливістю сплачувати аліменти в попередньому розмірі.

Як вбачається з позову та доданих до нього документів, позивач перебуває на лікуванні у Центрі голови і шиї ВП «Лікаря Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 10.07.2025. В той же час позивачем доказів повної або часткової втрати працездатності суду не було надано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру і способу стягнення аліментів, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та з урахуванням відмови у позові судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягав сплаті за подання позовної заяви слід віднести на рахунок держави.

Доказів понесення інших витрат сторони не подали.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.141, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - відмовити.

Судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 коп. - віднести на рахунок держави, в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 21.11.2025.

Суддя А.Ю. Больбот