Дата документу 13.11.2025Справа № 554/3222/25
Провадження № 2/554/2584/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Михайлової І.М.,

за участі секретарів судового засідання Васюти А.Є., Станкевич Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2025 року до провадження суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

14.03.2025 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.04.2025 року від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Балабанова Г.Л. надійшла до суду зустрічна позовна заява до позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів, у якій остання просила стягнути щомісячно з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці 1/3 доходу, щомісяця, з моменту подання позовної заяви до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позов вмотивований тим, що сторони перебувають на стадії розлучення, відповідач за зустрічним позовом має обов`язок щодо утримання своїх дітей, він не має інших утриманців, є працездатним, отримує дохід, у власності має нерухоме майно та транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати аліменти.

21.04.2025 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Здійснено перехід з розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025 року та найменування Октябрського районного суду м. Полтави було змінено на Шевченківський районний суд міста Полтави.

06.05.2025 року від представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Ваніної Ю.А. надійшов до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, у якому остання просила позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від доходу щомісячно, починаючи з 18.04.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Таку позицію адвокат вмотивувала тим, що ОСОБА_2 згідно з результатами Досліджень № 42760-44114 від 09.05.2024 року та № 43621-46189-1 від 12.07.2024 року, зроблених Медико-генетичним центром «Мама-папа», не являється біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.06.2025 року ухвалю Шевченківського районного суду міста Полтави позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було залишено без розгляду.

22.07.2025 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ваніної Ю.А. про зупинення провадження у справі.

23.09.2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.10.2025 року надійшли клопотання про відкладення розгляду справи від адвоката Балабанова Г.Л. та адвоката Ваніної Ю.А.

12.11.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Балабанова Г.Л. про відмову від частини позовних вимог. У заяві адвокат вказав, що рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 07.11.2025 року у справі № 554/6547/25 виключено з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис про ОСОБА_2 , як батька дитини. З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 не є батьком ОСОБА_3 , просив змінити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці від доходу, щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Балабанов Г.Л. у заяві про зміну позовних вимог просив проводити розгляд справи без участі позивача та її представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ваніна Ю.А. надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за відсутності відповідача та його представника. Вказала, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі частини від доходу щомісячно. До заяви долучила копію вступної та резолютивної частини рішення суду від 07.11.2025 року у справі № 554/6547/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що визнання відповідачем позову після відмови позивача від частини позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що за результатом підготовчого судового засідання слід ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.07.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 525, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.18).

В період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 246), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 330) (а.с.19, 20).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 22.07.2025 року у справі № 554/9032/25 шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 07.11.2025 року у справі № 554/6547/25 з актового запису № 246 від 29.06.2016 року, складеного Октябрським районним у місті Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключено запис про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька дитини (а.с.155).

Отже, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході розгляду справи на підставі досліджених доказів та з`ясованих фактичних обставин судом встановлено, що донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, є працездатним та працевлаштованим, інших осіб на утриманні немає, проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки не заперечував.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України).

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладених вимог законодавства України, беручи до уваги, що відповідач має обов`язок утримувати свою доньку та визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 18 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя І.М. Михайлова