ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

за первісним позовом: ОСОБА_1 ,

представника відповідача

за первісним позовом: ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: Гонзелінської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ковалівської сільської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_3 (далі позивач за первісним позовом) через представника ОСОБА_5 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» із позовом до ОСОБА_4 (далі відповідач за первісним позовом), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ковалівської сільської ради, у якому, згідно заяви в редакції від 09 березня 2025 року, що прийнята судом до розгляду 31 березня 2025 року (т. 2 а.с. 82-89) просив суд визначити місце проживання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком позивачем у справі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони зареєстрували шлюб 23.09.2012 року, від якого народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням суду від 11.10.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Позивач за первісним позовом вказує, що відповідач за первісним позовом намагається без його згоди змінити місце проживання дочки, налаштовує дитину проти батька, чинить перешкоди у спілкуванні з дочкою. Батько створив всі умови для проживання дочки з ним і ОСОБА_6 висловлює своє бажання проживати разом з ним.

Так, 01.09.2024 року ОСОБА_6 відвідувала Пилипівську гімназію з початковою школою Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області. Відповідач за первісним позовом забрала особову справу дитини з навчального закладу нібито для влаштування дитини до Опорного закладу освіти «Софіївсько-борщагівський ліцей» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Проте, навчальний заклад дитина так і не почала відвідувати.

Оскільки ОСОБА_3 має можливість та бажання, щоб дитина проживала з ним, виключно в інтересах доньки, він звернувся до суду з даним позовом.

Також позивач за первісним позовом вказує, що з народження і до цього часу він повністю утримує дитину. Обов`язок щодо утримання дитини нарівні з ним має і відповідач, а тому, ОСОБА_3 також просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 .

Крім того, у вересні 2024 року ОСОБА_4 (далі позивач за зустрічним позовом) через представника ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач за зустрічним позовом), третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю та стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Вимоги позову ОСОБА_4 обґрунтовані тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 неодноразово ставала жертвою домашнього насильства з боку чоловіка, як фізичного, так і психологічного, з приводу чого вона зверталась до органів поліції. Останній погрожував відібрати дитину, говорив принизливі речі.

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матір`ю, яка перешкод у спілкуванні дитини з батьком не чинила. ОСОБА_3 діяв недобросовісно, намагався забрати дитину силоміць, кілька разів не повертав дитину додому, налаштовую дитину проти матері та не дає спілкуватись по телефону у дні, коли дитина перебуває з батьком. Тобто, між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини.

За місцем проживання матері забезпечено необхідні умови для виховання та розвитку дитини, у неї наявна окрема кімната, яка облаштована та мебльована відповідно до смаку та бажання дитини. У дитини є необхідні для її віку гаджети: ноутбук, планшет та мобільний телефон. Дитина відвідує гуртки, які знаходяться за місцем проживання матері: танці, акробатика, англійська мова, полотна. Дитина більш схильна до матері, бажає з нею проживати, а з батьком боїться залишатись, оскільки ставала свідком виявлення батьківської агресії.

ОСОБА_4 офіційно працевлаштована, їй на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , має можливість забезпечити дитину всім необхідним. Так, вона змінила школу для дитини на приватну, де якість навчання є значно вищою, виключно в інтересах доньки.

Що стосується батька, то будинок, де він проживає, а саме, АДРЕСА_2 , побудований ще у 1950-х роках. У ньому відсутня окрема кімната для доньки, а остання вимушена ділити кімнату з батьком, що у її віці є неприпустимо та може завдавати дискомфорт дитині. Також у цьому будинку проживають бабуся та дідусь дитини по батьковій лінії, з бабусею у ОСОБА_6 погані стосунки. До того ж, складені акти про умови проживання містять лише загальні фрази без зазначень конкретних умов.

Оскільки ОСОБА_3 не працевлаштований, ОСОБА_4 просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав первісні позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача у судовому засідання просив задовольнити вимоги зустрічного позову та відмовити у задоволенні первісного позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської міської ради при ухваленні рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування.

Представник третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї Ковалівської сільської ради у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі, де представник вказала, що проти рішення не заперечує.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 04.10.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ковалівської сільської ради, про визначення місця проживання дитини в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання за участю сторін (справа №381/4557/24).

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. від 29.10.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (справа №381/4627/24).

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. від 27.11.2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської міської ради.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. від 29 січня 2025 року цивільну справу №381/4627/24 передано судді Осауловій Н.А. для вирішення питання про об`єднання справ в одне провадження з цивільною справою №381/4557/24.

Ухвалою судді Осаулової Н.А. від 29 січня 2025 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №381/4627/24 з цивільною справою №381/4557/24 та присвоєно об`єднаній справі №381/4557/24.

Протокольною ухвалою суду від 12.02.2025 року постановлено викликати та попитати в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

Протокольною ухвалою суду від 31.03.2025 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог у редакції від 09.03.2025 року.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року витребувано з Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради висновок щодо визначення місця проживання ОСОБА_10 ..

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та думку дитини, дослідивши зібрані в справі письмові докази, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2012 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №125 від 23.09.2012 року.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено Свідоцтвом про її народження серія НОМЕР_1 виданим повторно 23.08.2023 року

Вказані обставини встановлені рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року у справі №381/3727/23, що набрало законної сили 10.11.2023 року, яким шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 23 вересня 2012 року виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис №12, розірвано.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 17-20).

У відповідності до довідки про доходи, ОСОБА_3 працює у ПСП «Агрофірма «Світанок» на посаді робітника з благоустрою, загальна сума доходу за період з 01.01.2024 року по 31.08.2024 року складає 115 050,60 грн. (т. 1 а.с. 34).

Як вбачається із Акту обстеження умов проживання від 11.07.2024 року за адресою АДРЕСА_2 , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 4 кімнат. Умови проживання задовільні, створені для виховання та розвитку дитини усі необхідні умови (т. 1 а.с. 39-40).

Відповідно до листа Фастівського міського центру соціальних служб щодо малолітньої ОСОБА_11 , дівчинка має однакову прихильність та прив`язаність до батьків, вона любить та поважає кожного з них. З народження ОСОБА_6 проживала у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , його вона й сьогодні вважає своїм безпечним та затишним домом. Бажано, щоб до моменту повної адаптації в житті дитини залишилось соціальне оточення її друзів та однокласників, зміна навчального закладу стане небажаним стресовим фактором для дівчинки (т. 1 а.с. 37-38).

Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковалівської сільської ради від 11.10.2024 року №87, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_10 разом із батьком за адресою реєстрації АДРЕСА_2 (т 1 а.с. 66-68).

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . З нею без реєстрації проживає донька ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 115).

ОСОБА_4 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1160 (т. 1 а.с. 116).

ОСОБА_4 працює в АТ «Укрпошта» на посаді оператора поштового зв`язку, її заробітна плата за період з 01.09.2023 року по 31.05.2024 року складає 202 166,93 грн., що вбачається із довідки про доходи від 27.06.2024 року №297 (т. 1 а.с. 120), відомості про притягнення її до кримінальної відповідальності, наявність не знятої чи непогашеної судимості, про розшук відсутні (т. 1 а.с. 121).

Під час розгляду справи сторони не заперечували, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 існував конфлікт з приводу місця навчання доньки ОСОБА_6 , з приводу чого мати зверталась до органів поліції (т. 1 а.с. 107-109).

Батько дитини просив директора Пилипівської гімназії не віддавати документи ОСОБА_11 без його згоди та вказував, що донька не хоче ходити в іншу школу, про що свідчить заява від 03.06.2024 року (т. 1 а.с. 150).

ОСОБА_12 просила директора Пилипівської гімназії надати їй документи ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що донька проживає у м. Фастів та буде відвідувати Фастівський академічний ліцей №2 заявою від 23.08.2024 року (т. 1 а.с. 151, 152).

Надалі ОСОБА_12 09.09.2024 року просила директора Пилипівської гімназії надати їй документи ОСОБА_6 у зв`язку з переходом до 5-А Опорного закладу освіти «Софіївсько-Борщагівський ліцей» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (т. 1 а.с. 153, 154).

ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_4 не змогла чітко пояснити, який навчальний заклад відвідує дитина, тому звертався з цього приводу до органів поліції, заявою до Пилипівської гімназії про зарахування ОСОБА_6 , після чого там було заведено нову особову справу. ОСОБА_4 стверджувала, що у Пилипівській гімназії, де працює колишня свекруха та бабуся ОСОБА_11 ОСОБА_13 шахрайським шляхом відновили особову справу доньки та чинять перепони навчанню доньки у новому закладі освіти (т. 1 а.с. 155-165).

З 03.10.2024 року ОСОБА_10 навчається у ТОВ «Центр освіти «Оптіма». За період навчання ОСОБА_6 зарекомендувала себе дисциплінованою, працелюбною та відповідальною ученицею. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні навчальних досягнень. Повною мірою використовує свої сили можливості у навчанні, зацікавлена в глибшому засвоєнні навчального матеріалу. Має хорошу пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Уроки та контрольні тести/завдання опрацьовує дотримується інструкцій учителів. Навчальний заклад відвідує систематично, навчальну програму виконує у повному обсязі. Софія доброзичлива, розсудлива, спокійна, має стриманий та врівноважений характер, любить тварин. На критику реагує адекватно, прислухається до думки дорослих, з повагою ставиться до вчителів та однолітків, наполеглива у досягненні поставлених цілей. У вільний від уроків час читає, вправляється вивченні англійської мови, відвідує танцювальний гурток. Мама ОСОБА_4 приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться її навчанням і поведінкою, постійно та стабільно тримає зв`язок з класною керівницею, учителями, прагне створити максимально комфортні умови для розвитку, Дитина забезпечена необхідним навчальним матеріалом та особистими речами (т. 1 а.с. 122).

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо визначення місця проживання ОСОБА_10 №06-23/2897 від 23 травня 2025 року, працівниками ССС були обстежені умови проживання малолітньої ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 . Умови в ОСОБА_11 є належними та відповідають санітарно-гігієнічним стандартам. Квартира складається з трьох кімнат, кухні, санвузла та передпокою. Помешкання із сучасним ремонтом, обладнане меблями. Для малолітньої облаштовано зону для сну, відпочинку та ігор. Наявна окрема кімната. Наявні візуальні засоби розваг, а також іграшки, спрямовані на розвиток дитини. Дитина забезпечена необхідним сезонним одягом, взуттям та продуктами харчування.

Згідно характеристики, виданої начальником Групи автоматизованого оброблення міжнародної пошти ОСОБА_14 , ОСОБА_12 трудову діяльність в Групі автоматизованого оброблення міжнародної пошти розпочала з вересня 2023 року, з відповідальністю відноситься до своїх посадових обов`язків.

Фахівцями з соціальної роботи Фастівського міського центру соціальних служб проведена оцінка потреб сім`ї ОСОБА_11 . У висновку оцінки потреб від 28.04.2025 зазначено, що ознаки складних життєвих обставин в родині відсутні.

Згідно акту бесіди спеціалістів ССДС віл 28.04.2025 з малолітньою ОСОБА_6 , за словами дитини, останній раз вона спілкувалася з батьком в телефонному режимі 27.04.2025 року. ОСОБА_6 повідомила, що періодично блокує номер батька у зв`язку з постійними конфліктами батько наполегливо пропонує забрати її за місцем свого проживання, а саме до с. Червоне, Білоцерківського району. Софія не виявляє бажання проживати з батьком або спілкуватися з ним телефоном. За словами дитини, батько постійно ображає матір, а також, через попередні випадки забирання зі школи без її погодження, вона боїться з ним зустрічатися. Софія побоюється, що батько може не повернути її до мами після такої зустрічі.

У зв`язку з вищевикладеним, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 6 від 06.05.2025, та рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 21.05.2025 № 312, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а.с.141-143).

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Ч. 1 та ч. 2 ст. 160 СК України закріплено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей (постанова Верховного Суду від 09.12.2020 р. у справі № 361/6226/17).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Крім того, як вказано у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі №607/425/16-ц, у разі змін обставин, пов`язаних з віком дитини, при наявності спору між батьками як мати дитини, так і батько не позбавлені можливості звернення до суду із позовом про зміну місця проживання дитини й тому разі, коли вже є рішення суду про визначення місця проживання дитини та її відібрання, які не виконані. Найкращі інтереси дитини повинні мати першочергове значення.

ОСОБА_12 в судовому засіданні від 24.09.2025 року зазначала, що ніяким чином не налаштовує дитину проти батька, донька ОСОБА_6 сама виявила бажання проживати з нею. В онлайн школі «Оптіма» ОСОБА_6 навчання подобається, дитина відвідує різноманітні гуртки. Вона піклується про доньку, забезпечує її всім необхідним.

Також у судовому засіданні без присутності батьків, у присутності практичного психолога ОСОБА_15 , яка залучена з Управління освіти ВК Фастівської міської ради Київської області, було заслухано думку малолітньої ОСОБА_11 , яка станом на час розгляду справи має повні 10 років та за своїм віком може висловити думку щодо прихильності проживання з одним із батьків.

ОСОБА_6 вказала, що хоче проживати разом з мамою. Пояснила, що має багато друзів, відвідує різні гуртки, зазначила що їй подобається школа, де вона зараз навчається та умови проживання з мамою. Також розповіла, що з татом боїться проживати, оскільки був випадок, коли тато її закрив на дві неділі і не відпускав до мами, змушував говорити що вона не любить маму та не хоче з нею проживати, казав що маму більше ніколи не побачить.

Стороною позивача за первісним позовом заявлялось клопотання про виклик та допит свідків, яке було задоволено судом, проте у подальшому представник позивача явку свідків до суду не забезпечив та відмовився від їх допиту.

Під час розгляду справи було встановлено, що сторони мають конфліктні відносини, між ними існує спір щодо визначення місця проживання дитини. Батько бажає, щоб донька проживала з ним у с. Червоне Білоцерківського району та відвідувала школу за місцем його проживання. Натомість, наразі дівчинка проживає з матір`ю, навчається у ТОВ «Центр освіти «Оптіма».

ОСОБА_12 зверталась до органів поліції з приводу вчинення ОСОБА_16 відносно неї домашнього насильства. Також існували випадки, коли ОСОБА_17 не виконував усної домовленості та не повертав ОСОБА_6 до матері, про що остання повідомляла органи поліції.

Зазначені факти у своїй сукупності доводять існування конфліктних відносин між батьками.

Варто також зазначити, що вимоги позову батька ґрунтуються, зокрема, на твердженнях, що мати чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, тому він бажає, щоб вона проживала з ним.

Окремо, щодо висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковалівської сільської ради від 11.10.2024 року №87 варто зазначити наступне.

Даним висновком орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_10 разом із батьком за адресою реєстрації АДРЕСА_2 .

Як передбачено ч. 4 та ч. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Досліджуючи зміст вищевказаного висновку вбачається, що необхідність визначення місця проживання дитину зумовлюється тим, що мати змінила місце навчання доньки з Пилипівської гімназії на ТОВ «Центр освіти «Оптіма», оскільки з народження дівчинка проживала у с. Червоне, то така зміна місця навчання та проживання є дня неї стресом. Зазначено, що проведено бесіду з ОСОБА_6 , яка перебуває у тривожному стані. Батько характеризується позитивно та створив умови для проживання доньки.

Разом із тим, наявний акт обстеження умов проживання за місцем проживання батька у АДРЕСА_2 , містить лише зазначення, що умови проживання є задовільними. Разом із тим, конкретно не зазначено, які умови у будинку створені для забезпечення та розвитку дитини.

У той же час, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо визначення місця проживання ОСОБА_10 №06-23/2897 від 23 травня 2025 року складено після з`ясування думки самої ОСОБА_6 , яка пояснила, що бажання проживати з мамою є її дійсною волею, конкретно описала ситуацію, що виникла у батьків після розлучення, вказала на свої переживання з приводу того, що батько може не повернути її мамі, а тому, боїться з ним спілкуватись та періодично блокує його номер телефону.

У висновку зазначено, які саме умови за місцем проживання матері, створені останньою, та які забезпечені нею для проживання, виховання та розвитку дитини.

Таким чином, висновок №06-23/2897 від 23 травня 2025 року відповідає дійсним обставинам справи, узгоджується з іншими доказами, наявними у справі, у ньому першочергово враховано інтереси та думку дитини.

Отже, беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, так як мати може забезпечити дочці сприятливу домашню атмосферу, має на це можливості та умови проживання, дотримуючись найкращих інтересів дитини, задля забезпечення розвитку ОСОБА_6 у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд прийшов до висновку про необхідність визначення проживання дитини з матір`ю.

Суд зауважує, дане рішення не призведе до порушення прав позивача, оскільки він матиме можливість спілкуватися з дочкою, так як сторона відповідача у судовому засіданні запевняла, що мати не чинить перешкод у спілкуванні батька та дитини, а інші матеріали справи протилежне не доводять.

При цьому, позивач не позбавлений можливості у разі існування перешкод у спілкуванні з дочкою вирішити спір в окремому судовому порядку або звернутись до служби у справах дітей для встановлення відповідного графіку спілкування.

Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дотримуючись якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність визначити місце проживання ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину судом враховано наступне.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано вимоги ст. 182 СК України, а також приписи ст. 180 СК України, зокрема, що ОСОБА_3 є особою працездатного віку та зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття.

При цьому, ОСОБА_4 просить стягувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а за вимогами закону аліменти визначаються у твердій грошовій сумі чи у частці від доходу.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн.

При цьому, за нормами сімейного законодавства, рівноцінно на обох батьків покладено обов`язок утримувати дитину, а розмір аліментів не може бути меншим, аніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_4 , з якою суд визначає місце проживання дитини, аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1 600,00 грн., що практично складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, у зв`язку з чим вимоги зустрічного позову у цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи базові потреби дитини у харчуванні, забезпечення одягом, речами для побуту, навчання, дозвілля та відпочинку, суд вважає, що визначений судом розмір аліментів станом на час розгляду справи не є завищеним та не призведе до порушення прав відповідача за зустрічним позовом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє у задоволенні первісного позову, судові витрати позивача покладаються на нього. Так як суд задовольняє вимогу матері про визначення місця проживання дитини, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір у сумі 1 211,20 грн. Оскільки ОСОБА_4 законом звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 19, 141, 157, 160, 161, 171, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 217-242, 258-259, 268, 272-273, 352, 354, 430 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Ковалівської сільської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, залишити без задоволення.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 600,00 грн. із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2024 року і до досягнення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

У задоволенні іншої частини вимог зустрічного позову, - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Ковалівської сільської ради, , адреса місця знаходження: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Ковалівка, вул. Монастирська, 1;

Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської міської ради, , адреса місця знаходження: Київська обл., м. Фастів, площа Соборна, 1.

Суддя Н.А. Осаулова

Рішення суду проголошено 14.11.2025 року