Справа № 635/522/19
Провадження № 2/635/128/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку набувальної давності, перерозподіл ідеальних часток житлового будинку, розподіл земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулися до суду з позовом, вимоги за яким уточнили та остаточно просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку розташованого за адресою; АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; перерозподілити ідеальні частки, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (1/3 плюс 1/6) частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: житлового будинку літ «А-1» площею 43,7 кв.м, з прибудовою «А1-1» площею 13,0 кв.м, погребу площею 4,4 кв.м, веранди літ «б» площею 15,5 кв.м, крильця «б-1» площею 1,6 кв.м, гаража літ «В» площею 26,2 кв.м, навіса літ «Е» площею 15,3 кв.м, вбиральні літ «Ж» площею 3,6 кв.м, душа літ «3» площею 3,6 кв.м, воріт № 4 пл 6,4 кв.м, хвіртки № 3, огородження № 1 пл 60,5 кв.м, огорожі № 2 металева сітка пл 28,0 кв.м, огорожі № 7 деревинної; провести розподіл земельної ділянки, а у випадку технічної неможливості розподілу земельної ділянки, визнати порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 ; перерозподілити ідеальні частки та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (1/3 плюс 1/6) частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з: літньої кухні літ «Б» загальною площею 35,5 кв.м, надвірних будівель при ньому: душ літ «Л» пл 2,7 кв.м, вбиральня літ «М» пл 1,7 кв.м, ворота металеві з хвірткою пл 10,8 кв.м, огорожа № 5 74,6 кв.м, колонка площею 40,0 кв.м.

В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що на підставі рішення Харківського районного суду (справа № 2-21 від 15.11.1995) власниками будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частині кожний. ОСОБА_7 і ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2 , 1962 року народження. ОСОБА_5 померла в 1996 році. 1/3 частина житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті дружини ОСОБА_5 . ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 є власником 1/3 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідною частиною надвірних будівель, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 2009 року. ОСОБА_3 , 1928 року народження, і ОСОБА_8 , 1939 року народження, є рідними сестрами. ОСОБА_6 є рідним батьком ОСОБА_1 . ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За ОСОБА_1 на праві власності зареєстрована 1/3 частина домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 1999 року. ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2006 року. ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_9 , в якому народився син ОСОБА_10 , в 1966 році вказаний шлюб було розірвано. В січні 1980 року ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 помер. ОСОБА_10 (син ОСОБА_3 ) помер в 1991 році. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті ОСОБА_4 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Інших родичів та Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, ОСОБА_3 не має. У зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 на день смерті, не перебувала. Позивачі постійно допомагали тітці, піклувалися про неї. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 приймали участь в похоронах ОСОБА_3 , правовстановлюючі документи на частину домоволодіння, а також свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , знаходяться у них. Позивачі сумлінно заволоділи 1/3 частиною домоволодіння, яка належить ОСОБА_3 і продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном упродовж більше 10 років. Крім того позивачі доглядають та утримують 1/3 частину житлового будинку, яка належить на праві власності ОСОБА_3 , постійно роблять поточний і капітальний ремонт в цій частині будинку. 1/3 частина домоволодіння і господарські будівлі є не аварійними та придатними до експлуатації. Відповідно до довідки БТІ є самовільно збудована веранда літ «а-2» загальною площею 19,60 кв.м. Також позивачі більше 10 років безперервно користуються цією частиною домоволодіння, оплачують комунальні платежі. Протягом усього строку володіння нерухомим майном, претензій інших осіб до позивачів не пред`являлось, права на спірне майно ніхто не пред`являв, суперечок відносно володіння і користування нерухомим майном не заявлялося. За вказаних обставин, позивачі змушені звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2019 року задоволено клопотання позивачів про витребування доказів; витребувано з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відомості про те хто звертався із заявами про прийняття спадщини, чи про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; чи є відомості про складання заповітів від її імені, чи видавалися будь-кому свідоцтва про право на спадщину.

24 травня 2019 року на виконання ухвали суду від 18 квітня 2019 року Харківською районною державною нотаріальною контору Харківської області надано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру.

12 березня 2020 року позивачі подали клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2020 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

03 грудня 2020 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надано повідомлення про неможливість надання висновку експерта.

22 грудня 2020 року позивачі подали уточнену позовну заяву.

18 травня 2021 року позивачі подали уточнену позовну заяву.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2021 року клопотання про витребування доказів задоволено; витребувано у КП «Харківське районе бюро технічної інвентаризації» належним чином завірену копію інвентаризаційної справи житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

24 грудня 2021 року на виконання ухвали суду від 10 листопада 2021 року КП «Харківське районе бюро технічної інвентаризації» надано копію інвентаризаційної справи № 2731 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області.

На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2023 року справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2024 року справу прийнято в провадження.

06 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних заявах.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява в якій він вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Представник Виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 1/3 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 , про що свідчать дані копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25 червня 2009 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Калібердою Т.М., реєстр № 5-327, та дані витягу № 23223920 від 07 липня 2009 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

1/3 частина житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_1 , про що свідчать дані копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10 липня 1999 року державним нотаріусом 1 Миргородської державної нотаріальної контори Смагою Л.М., реєстр № 2-1667.

Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 1996 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать дані копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 27 грудня 1996 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області.

За даними листа № 1916/02.14 Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 16 травня 2019 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, за період 2001-2019 років, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка проживала на час своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 , із заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала.

Також в якості доказів суду надано:

копія технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 30 липня 1956 року, відповідно до якого ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько « ОСОБА_14 », мати « ОСОБА_15 »; копія свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 11 серпня 1981 року, відповідно до якого ОСОБА_16 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько « ОСОБА_14 », мати « ОСОБА_15 »; копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 03 червня 1960 року, відповідно до якого 03 червня 1960 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_18 »; копія свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 12 червня 1952 року, відповідно до якого ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько « ОСОБА_17 », мати « ОСОБА_19 »; копія свідоцтва № НОМЕР_6 від грудня 1966 року про припинення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_20 ; копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 від 06 жовтня 1982 року, відповідно до якого 04 січня 1980 року укладено шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_20 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_21 »; копія свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , копія свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_15 , копія свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_14 , копія свідоцтва про смерть НОМЕР_8 , відповідно до якого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія свідоцтва про смерть НОМЕР_9 , відповідно до якого ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ; акт від 22 липня 2018 року депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області виборчого округу № 1 Куркіна Д.Ю., відповідно до якого при виході з метою обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в одній половині будинку постійно проживає ОСОБА_1 , а у другій періодично влітку проживає ОСОБА_2 ; акт від 22 липня 2018 року депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області виборчого округу № 1 Куркіна Д.Ю., відповідно до якого при виході з метою обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що прилегла територія знаходиться в чистоті та порядку, будівельного або іншого сміття немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Тобто йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник.

Давнішнє володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнішнє володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Верховного Суду у цій справі наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому, безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених вище висновків, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 (провадження № 61-4347св22), від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20 (провадження № 61-5539св23) та від 27 березня 2024 року у справі № 462/2756/18 (провадження № 61-15779св20).

Суд, комплексно аналізуючи норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, підстави заявлених позовних вимог, надані позивачами докази, приходить до висновку, що вимоги позивачів задоволенню не підлягають, оскільки позивачами не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, зокрема, не надано жодного доказу, який би підтвердив, що позивачі добросовісно на законних підставах заволоділи по 1/6 частині житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їм було відомо, що власником частки будинку є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої ніхто не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, при цьому є спадкоємцями певної черги після смерті ОСОБА_3 , яка була їх родичкою, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України, при цьому утримання житлового будинку, проведення його поточного ремонту та сплата комунальних платежів є обов`язком позивачів, як осіб які користуються житловим приміщенням, тому суд повністю відмовляє позивачам в задоволенні вказаних позовних вимог за їх безпідставністю та недоведеністю.

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні вимог про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку набувальної давності, суд також відмовляє в задоволенні вимог про перерозподіл ідеальних часток, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та про визначення порядку користування земельною ділянкою, при цьому суд також враховує, що позивачами не вказано у який спосіб провести розподіл земельної ділянки та не надано жодного доказу на підтвердження обставин, що існує фактичний розподіл, а призначена по справі експертиза не проведена за ненаданням позивачами необхідних даних та за подальшої відмови позивача ОСОБА_1 від її проведення.

За викладених обставин суд повністю відмовляє в задоволенні заявлених вимог та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачами, відносить за їх рахунок.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в задоволенні вимог до Виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку набувальної давності, перерозподіл ідеальних часток житлового будинку, розподіл земельної ділянки повністю відмовити.

Судові витрати понесенні позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 віднести за їх рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_10 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_11 , виданий 11 липня 2013 року Харківським РВ ГУДМСУ в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_12 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_13 , виданий 24 вересня 1999 року Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Виконавчий комітет Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, селище Високий, вулиця Бульварна, 12.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2025 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна