УХВАЛА

20 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 184/1469/24

провадження № 61-13948ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня

2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», у якому просила суд стягнути з відповідача 185 577,92 грн майнової шкоди

у зв`язку з втратою годувальника за період з 27 липня 2021 року до 31 жовтня 2024 року включно, зобов`язати відповідача здійснювати сплату щомісяця грошової компенсації майнової шкоди у зв`язку з втратою годувальника та стягувати у розмірі 5 544,44 грн щомісячної виплати майнової шкоди у зв`язку з втратою годувальника, починаючи з листопада 2024 року та довічно. Також просила стягнути понесені позивачем необхідні витрати на поховання

у загальному розмірі 42 075,00 грн.

Рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1

42 075,00 грн на відшкодування витрат на поховання загиблого чоловіка ОСОБА_2 .

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1

185 577,92 грн майнової шкоди у зв`язку з втратою годувальника за період

з 27 липня 2021 року до 31 жовтня 2024 року включно.

Зобов`язано АТ «Українська залізниця» здійснювати сплату ОСОБА_1 щомісяця грошову компенсацію майнової шкоди у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 5 544,44 грн, починаючи з листопада 2024 року та довічно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

07 листопада 2025 року АТ «Українська залізниця» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки.

Предметом позову у цій справі є вимоги про відшкодування майнової шкоди

у зв`язку з втратою годувальника за період з 27 липня 2021 року до 31 жовтня 2024 року у розмірі 185 577,92 грн, понесені позивачем витрати на поховання у розмірі 42 075,00 грн та зобов`язання здійснювати сплату щомісяця грошової компенсації майнової шкоди у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 5 544,44 грн (5 544,44 * 3 роки = 199 599,84 грн).

Отже, ціна позову у даній справі становить 427 252,76грн,яка станом

на 01 січня 2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00,00х250=757 000,00).

Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня

2025 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ціна позову в цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ «Українська залізниця» подалокасаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 08 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про відшкодування майнової шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська