УХВАЛА

19 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 501/2138/17

провадження № 61-16516св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку»,

вирішуючи питання про самовідвід судді Тітова Максима Юрійовича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» про поділ майна подружжя, за касаційними скаргами ОСОБА_2 , подану адвокатом Маковієм Віктором Володимировичем, ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

Уточнивши позовні вимоги, остаточно просила:

визнати за ОСОБА_1 :

право власності на 70% (7/10) машиномісця № НОМЕР_1 загальною площею 92,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (загальна вартість частки визначена рівною 2100000,00 грн);

право власності на 70% (7/10) житлового будинку загальною площею 114,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (загальна вартість частки визначена рівною 2100000,00 грн);

право власності на 70% (7/10) земельної ділянки площею 0,0338 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер :02:011:0128, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (загальна вартість частки визначена рівною 2 100 000,00 грн).

Визнати за ОСОБА_2 :

право власності на 30% (3/10) машиномісця № НОМЕР_1 загальною площею 92,9 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (загальна вартість частки визначена рівною 900000,00 грн);

право власності на 30% (3/10) житлового будинку загальною площею 114,2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (загальна вартість частки визначена рівною 900 000,00 грн);

право власності на 30% (3/10) земельної ділянки площею 0,0338 га цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», кадастровий номер :02:011:0128, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (загальна вартість частки визначена рівною 900 000,00 грн);

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки грошових коштів, сплачених за договором про купівлі-продаж земельної ділянки від 01 березня 2015 року та договору про повний розрахунок між сторонами від 29 березня 2016 року в розмірі 129 708,34 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року, з урахуванням ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 18 листопада 2020 року про виправлення описки, позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на частку машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

на частку житлового будинку та на частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнано за ОСОБА_2 право власності на частку машиномісця № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

на частку житлового будинку та на частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/4 частини сплачених грошових коштів за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 01 березня 2015 року та договору про повний розрахунок між сторонами від 29 березня 2016 року в розмірі 129 708 грн 34 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року за наслідками розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року залишено без змін.

11 грудня 2024 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

16 грудня 2024 року ОСОБА_5 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати частково рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року в частині розміру частки при поділі майна подружжя і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалами Верховного Суду від 26 грудня 2024 року та 20 лютого 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року

Відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу № 501/2138/17.

Матеріали справи № 501/2138/17 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2025 року справу № 501/2138/17 призначено до судового розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29 липня 2025 року в справі № 501/2138/17 (провадження № 61-16516св24) для розгляду касаційних скарг представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року суддями, які входять до складу колегії визначені: Червинська М. Є., Зайцев А. Ю., Коротенко Є. В., Коротун В. М., Тітов М. Ю.

Суддя Тітов М. Ю. заявив самовідвід із підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, посилаючись у заяві про самовідвід на те, що входив до складу колегії суддів Верховного Суду під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в справі № 761/16861/18 (провадження № 61 -21242св19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації. У справі № 761/16861/18 (провадження № 61 -21242св19) ним заявлявся самовідвід, який було задоволено ухвалою від 06 серпня 2020 року.

Заява про самовідвід підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини наголосив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (справа «Hauschildt Case» від 24 травня 1989 року, заява № 10486/83, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (справа «Hauschildt Case» від 24 травня 1989 року, заява, № 10486/83, § 46).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З метою недопущення сумнівів сторін у справі в об`єктивності та неупередженості суддів та суду у розгляді зазначеної справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Тітова М. Ю. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - передачі для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду Тітова Максима Юрійовича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Верховного Суду Тітова Максима Юрійовича від участі у розгляді справи № 501/2138/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку», про поділ майна подружжя, за касаційними скаргами ОСОБА_2 , подану адвокатом Маковієм Віктором Володимировичем, ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року.

Касаційні скарги ОСОБА_2 , подану адвокатом Маковієм Віктором Володимировичем, ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 501/2138/17 *касаційне провадження № 61-16516св24) передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов