Справа № 405/4696/24
Провадження №2/405/871/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/4696/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» (м. Львів, вул. Валова, 11) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 06.06.2024 року) в інтересах позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд» та в якому (позові) просить визнати виконавчий напис № 29 від 20.01.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти за виконавчим провадженням № 68777670 у розмірі 13667,17 грн. зазначивши, на обґрунтування позовних вимог, що 20.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М було вчинено виконавчий напис № 29 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 42054,78 грн., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. 23.02.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68777670, в рамках якого приватним виконавцем 21.07.2022 року винесено постанову про арешт коштів боржника та 21.11.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які позивач отримує у ДЕПАРТАМЕНТІ СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ КРОПИВНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Представник позивача зазначила, що оспорюваний позивачем виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам на підставі кредитних договорів в простій письмовій формі, була визнана судом нечинною, а тому виконавчий напис нотаріуса № 29 від 20.01.2022 року, вчинено з порушенням п. п. 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: за відсутності документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, нотаріально посвідченого оригіналу кредитного договору. Крім того, позивач не погоджується з сумою грошових вимог, зазначених в оскаржуваному виконавчому написі, так як сума грошових вимог не е безспірною та розрахована неправильно, у приватного нотаріуса були відсутні документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Сазонова О. М. не отримувала від стягувача чи боржника первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1 , а також суми простроченої заборгованості, комісії, по процентам та строкової заборгованості зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Позивач стверджує, що відповідачем не було подано зазначеної сукупності документів нотаріусу для перевірки ним безспірності заборгованості, як це вимагається законодавством, а сама сума заборгованості ОСОБА_1 , вказана в оскаржуваному виконавчому написі, розрахована неправильно. При цьому, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги АТ «Ідея Банк». Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Також, щодо повернення безпідставно стягнутих коштів за виконавчим написом представник позивача зазначила, що згідно з відповіддю приватного виконавця виконавчого округу Шмалька О.О. № 16200 від 28.06.2024 року, за виконавчим провадженням № 68777670 було стягнуто грошові кошти в загальному розмірі 13667,17 грн., які підлягають поверненню позивачу, оскільки статтею 1212 ЦК України визначені загальні положення про зобов`язання у зв`язку набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, отже особа, яка набула майно або зберегла його себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої у правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути "майно і тоді, коли підстава, по якій воно було набуте, згодом відпала.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що визначені законом є підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого 20 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 29 таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів в розмірі 13 667,17 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання направила заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» 16.10.2024 року та зареєстрована судом 17.10.2024 року за вх. № 27421 про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі сторони позивача в судовому засіданні.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що, зокрема, свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету 18.02.2025 року о 20:59:58, причини не явки не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., на підставі статі 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, 20 січня 2022 року вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 29, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № R01.00410.004993322 від 05.03.2019 року, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 05.12.2020 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.01.2021 року по 06.12.2021 року включно, у розмірі: 28 061,06 грн. строковий основний борг; 2 414,70 грн. прострочений основний борг; 8 352,61 грн. прострочені проценти; 1 326,41 грн. строкові проценти; 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Загальна сума, що підлягає стягненню становить 42 054,78 грн.

Крім того, судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. з заявою від 17.02.2022 року, яка зареєстрована 23.02.2022 року за вх. № 1001, в якій просив прийняти до примусового виконання зазначений виконавчий напис № 29 від 20.01.2022 року, про стягнення на користь банку з боржника ОСОБА_1 заборгованості в сумі 42 054,78 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 68777670) від 23.02.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису № 29 від 20.01.2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 42 054,78 грн.

В свою чергу, позивач оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави для стягнення грошових сум, витребування від боржника майна або про витребування об`єкта довірчої власності у довірчого власника, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), задеклароване / зареєстроване місце проживання (перебування) (для фізичних осіб), повне найменування, місцезнаходження (для юридичних осіб) стягувача та боржника / довірчого засновника та довірчого власника; дату і місце народження боржника / довірчого власника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформацію щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, майна, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача / довірчого засновника (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а в разі виконавчого напису на договорі про встановлення довірчої власності - виконання боржником свого зобов`язання, а також якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від АТ «Ідея Банк» не отримувала.

Також, позивач не була проінформована, як про існування заборгованості, так і її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банківській установі.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Окремо судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису № 29 від 20.01.2022 року судом встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., при вчиненні нотаріальної дії керувалася статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно до Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів») перелік документів було доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Суд враховує, що касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена.

Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 ,якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14.

Тим самим, судом відзначається, що спірний виконавчий напис, вчинений нотаріусом з недотриманням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін, до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка на час вчинення виконавчого напису була нечинною згідно з судовим рішенням. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Сазонова О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 20.01.2022 року не врахувала обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі, - вже не чинні і повинна була відмовити АТ «Ідея Банк» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким, в свою чергу, кредитний договір № R01.00410.004993322 від 05.03.2019 року, який вчинений в простій письмовій формі, - не являється.

Зважаючи на те, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, що, в свою чергу, дає суду підстави стверджувати, що кредитний договір № R01.00410.004993322 від 05.03.2019 року, - не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та, відповідно, - не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на підставі чого позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. про відкриття виконавчого провадження (ВП № 68777670) від 23.02.2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису № 29 від 20.01.2022 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 42 054,78 грн.

Зазначеною постановою також постановлено Боржнику сплатити суму боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Стягнуто з Боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 4205 грн. 47 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. від 21.07.2022 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти/електронні грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 46 760,25 грн.

Окрім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 68777670) від 21.11.2023 року, яка направлена на виконання, за місцем отримання доходів боржника, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які остання отримує від особи, якою є: ДЕПАРТАМЕНТІ СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ КРОПИВНИЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, , в розмірі відрахувань із доходів боржника в сумі 20%. Загальна сума, яка підлягає стягненню за виконавчим провадженням № 68777670 складає 46 760,25 грн.

Крім того, як вбачається з відповіді приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. на адвокатський запит від 28.06.2024 року за вих. № 16200 за період виконання виконавчого провадження № 68777670сз ОСОБА_1 стягнено кошти в сумі 13 667,17 грн. Дані кошти розподілено відповідно до вимог ст. ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 300,00 грн. перераховано стягувачу як повернення авансового внеску; 200,00 грн. витрати виконавчого провадження; 11 970,15 грн. перераховано на рахунок АТ «Ідея Банк» та 1 197,02 грн. на рахунок приватного виконавця як основна винагорода.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Постановою ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.09.2021 року у справі № 201/6498 сформульовано висновок, за яким «Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно».

З огляду на викладене вище, та встановивши факт примусового стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача АТ «Ідея Банк» грошових коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 20.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 29, який не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що такі кошти підлягають поверненню позивачу, при цьому, стягненню з відповідача АТ «Ідея Банк» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає сума коштів, яку відповідач фактично отримав при примусовому виконанні виконавчого напису, що становить 12 270,15 грн, з якої 300,00 грн. перераховано АТ «Ідея Банк» на повернення авансового внеску та перераховано АТ «Ідея Банк» 11 970,15 грн., а решта коштів, а саме: 200,00 грн. витрати виконавчого провадження та 1197,02 грн. основна винагорода приватного виконавця, які, в свою чергу, стягненню з відповідача на користь позивача, - не підлягають.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» стягнуті виконавчий збір або винагорода приватного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням виконавчого документа виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим, та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про наявність у відповідача пільг по сплаті судового збору, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в загальному 1937,92 грн. (968,96 грн. х 2 позовні вимоги) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач є особою з інвалідністю ІІ-ої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 22.11.2023 року та звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного вище, відповідно до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 20 січня 2022 року, зареєстрований в реєстрі за № 29, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» () заборгованості за кредитним договором № R01.00410.004993322 від 05.03.2019 року в розмірі 42 054,78 грн., -таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» (), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 12 270 (дванадцять тисяч двісті сімдесят) грн. 15 коп. на повернення стягнутих за виконавчим написом, який вчинено 20 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованого в реєстрі за № 29.

Стягнути з акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» () на користь держави судовий збір в розмірі 1937 грн. 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Лілія Андріївна Іванова