Справа № 368/1034/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.,

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Качуренко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кагарлик в режимі відео конференції заяву представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Качуренко Юлії Юріївни про відвід судді головуючого у справі № 368/1034/25 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , представника скаржника Качуренко Юлія Юріївни, інша особа: Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області, стягувач: ОСОБА_2 , інша особа: ОСОБА_3 скарга на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

представник скаржника ОСОБА_1 адвоката Качуренко Юлія Юріївна заявила про відвід головуючому у справі № 368/1034/25 судді Кагарлицького районного суду Київської області - Закаблук О.В., обґрунтовуючи наступним.

Судом прийнято до розгляду скаргу скаржника зокрема на бездіяльність державного виконавця у виконавчому проваджені № 76801658.

Скарга у справі № 368/1034/25, зокрема, на бездіяльність державного виконавця у виконавчому проваджені № 76801658 була подана представником скаржника 14.07.2025 року та про що свідчать матеріали вищевказаної справи.

25.09.2025 року за вищевказаною скаргою було відкрито провадження та про що свідчать матеріали вищевказаної справи.

Скаргу було призначено до судового розгляду 31 жовтня 2025 року на 10 год. 00 хв.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки розгляду скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця імперативно врегульовані у приписах ЦПК України. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

Представником скаржника було подано вмотивоване клопотання про розгляд вищевказаної скарги без участі у засіданні суду скаржника та представника останнього, та про що свідчать матеріали вищевказаної справи.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

09.11.2025 року представник скаржника засобами електронного суду отримав судову повістку за змістом якої вищевказану скаргу призначено до розгляду на 15:00 год. 21.01.2026 р, та про що можуть свідчити матеріали вищевказаної справи.

На підставі вищевикладеного вбачається необґрунтоване та невмотивоване значне затягування строку розгляду судом вищевказаної скарги на досить значний проміжок часу (більше ніж декілька місяців) що в свою чергу є підставою для сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду у відповідному складі.

За приписами ч.1 ст.36 ЦПК України: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

ЄСПЛ у справі Belukha v. Ukraine, № 33949/02, 09.11.2006 § 49 виснував, що обґрунтованість підстав для висновку про безсторонність суду для мети п. 1 ст. 6 ЄКПЛ має встановлюватися за критеріями:

суб`єктивним оцінка дій та поведінки судді при розгляді справи на предмет упередження. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного;

об`єктивним встановлення чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. (КАС ВС, 14.10.2024, справа № 360/777/23).

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. (КАС ВС, 27.05.2024, справа № 260/2712/20).

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Качуренко Юлія Юріївна підтримала заяву про відвід судді.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Представник іншої особи в особі Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник Шинжирбаєв Максим Тимурович в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Суд, вислухавши представника скаржника та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу суду визначені ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі № 277/599/15-к, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Судом з доводів адвоката Качуренко Ю.Ю. не встановлено обставин, які б свідчили про суб`єктивну або об`єктивну упередженість та необ`єктивність головуючого судді Закаблука О.В.

В контексті доводів заяви про відвід суд звертає увагу на приписи ч. 4 ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З доводів заяви адвоката Качуренко Ю.Ю. вбачається, що в обґрунтування заявленого відводу адвокат фактично посилається на незгоду із процесуальними діями судді Закаблука О.В. в ході розгляду справи про відкладення розгляду справи та призначення справи на іншу дату, не врахувався клопотання про розгляд справи у відсутність скаржника та його представника.

Як вбачається з судової практики Верховного Суду, поняття судової дискреції (судового розсуду) фактично охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства та конкретних обставин справи. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Таким чином, суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., приймаючи у справі певні процесуальні рішення та вчиняючи певні процесуальні дії, реалізовував процесуальні права, якими він наділений згідно з чинним законодавством України, та діяв у межах дискреційних повноважень, обираючи між відповідними альтернативними процесуальними рішеннями.

Даних, які б свідчили, що відповідні процесуальні дії приймались суддею Закаблуком О.В. саме тому, що він відчуває упереджене ставлення до тих чи інших учасників судового процесу, зокрема до сторони скаржника, судом не отримано.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що доводи адвоката, викладені в заяві про відвід, фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями судді Закаблука О.В. (відкладення судового розгляду на іншу дату при відсутності заяви про розгляд скарги у відсутність).

Між тим така незгода, виходячи з імперативних приписів ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутності підстав для задоволення заяви адвоката Качуренко Ю.Ю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-38, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заява представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Качуренко Юлії Юріївни про відвід судді головуючого у справі № 368/1034/25 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 20.11.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко