Справа № 758/8233/24
У Х В А Л А

17 листопада 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Захарчук С. С.,

за участю секретаря - Савенко Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває зазначена вище справа.

ОСОБА_2 подала до суду заяву про надання їй та ОСОБА_1 строку для примирення з метою збереження шлюбу.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що збереження шлюбу є неможливим, так як сторони спільно не проживають, примирення суперечить інтересам позивача.

Суд, вивчивши клопотання, вислухавши пояснення представника позивача, дійшов наступного висновку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України.

Частиною другою статті 111 СК України передбачено, що якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 111 СК України судом не встановлено.

Ураховуючи те, що з метою збереження шлюбу відповідач просила надати сторонам строк для примирення, суд, з метою збереження шлюбу та виконання вимог ст. 111 СК України, дійшов висновку про призначення подружжю строк для примирення на два місяці - до 17 січня 2026 року.

Керуючись ст. 240, п. 4 ч. 1 ст. 251, ст. 353 ЦПК України, ст. 111 СК України

П О С Т А Н О В И В :

Призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення на два місяці - до 17 січня 2026 року.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до закінчення строку для примирення, визначеного судом, а саме до 17 січня 2026 року.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяС. С. Захарчук