Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/4277/25
Провадження № 2/553/1909/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.11.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу№ 553/4277/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Полтави з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №111766 від 08.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №398-01-07-2 від 21.08.2007 р. в розмірі 86 772,51 грн. Оскільки позивачем не отримувалося жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до інформації, яка міститься на сайті "Автоматизована система виконавчого провадження", можна встановити, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172. В зв`язку з цим, вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору, який не посвідчено нотаріально, свідчить про незаконність такого виконавчого напису. Також, стягнути з відповідача ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" на його користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 453,44 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 10.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляду справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав відзив. У відзиві зазначає, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зменшити витрати позивачу на правничу допомогу до 1000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

21.08.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та Публічним Акціонерним Товариством «Банк «Київська Русь» було укладено кредитний договір №398-01-07-2, за умовами якого позичальнику було надано кредит.

Правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного Акціонерного Товариством «Банк «Київська Русь» на підставі договору факторингу від 09.08.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу від 15.10.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу від 25.05.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", до якого і подається вказаний позов.

08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №111766 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №398-01-07-2 від 21.08.2007 р. в розмірі 86 772,51 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович відкрив виконавче провадження №67204756, виніс постанови про арешт коштів боржника.

ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Зокрема згідно з указаним Порядком, стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, при цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати заборгованість, яка має бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 10.10.2018, справа № 61-10285св18.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України та ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

У матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17.

Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами».

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Також, згідно з правовою позицією Великої палати Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, приймаючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що в даному випадку заборгованість, на яку був вчинений виконавчий напис нотаріусом не була безспірною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір за подання позову немайнового характеру та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову на загальну суму 1453,44 грн., що підтверджується платіжними квитанціями.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку з задоволенням позову та визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а саме заява про визнання позову направлена до суду до першого судового засідання під час розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 726,72 грн., та повернути позивачу з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 726,72 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати, повязані з правничою допомогою адвоката в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

01.10.2025 року між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "ЮРКОНСАЛТ" Геннадія Працевитого" було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги було доручено вчинити в інтересах Клієнта (Позивача) дії щодо визнання таким, що не підлягає виконавчого напису №111766 від 08.06.2021 р. Пунктом 2 додаткового договору визначено перелік послуг в розмірі 5 000,00 грн. Акт від 01.10.2025 року про надані послуги містить перлік та обсяг наданих послуг адвокатом на загальну суму 5000 грн., їх розмір відмовідає критерію розумності та реальності. Будь-яких доказів неспівмірності витрат на оплату прапвничої допомоги відповідачем не надано. У зв`язку із чим суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати з оплати професійної правничої допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Райда Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис нотаріуса №111766 від 08.06.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість за кредитним договором №398-01-07-2 від 21.08.2007 року, в розмірі 86 772 ( вісімдесят шість тисяч сімсот сімдесят дві грн.) 51 коп., таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" ( ЄДРПОУО: 40340222, місцезнаходження: м. Київ, Площа Солом`янська,2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцепроживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 726,72 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцепроживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанцій 7634-1674-7295-2911 від 08.10.2025 року та 5929-2772-9347-3178 від 08.10.2025 року АТ «Таскомбанк», що становить 726,72 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.11.2025 року.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. В. Фоміна