Провадження№ 2-о/463/310/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Яворського С.Й.,

за участю секретаря с/з - Станько Р.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - Столяр О.М.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

Заявник в інтересах якого діє адвокат Столяр О.М., звернувся в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , строком на шість місяців, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , просить визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на останню відповідні обов`язки, зокрема:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання із постраждалою особою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатись до постраждалої особи ОСОБА_1 на 200 метрів до місця його проживання;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дочкою, яка проживає разом із ним за адресою АДРЕСА_1 . Заінтересована особа ОСОБА_2 постійно зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння веде себе агресивно та вчиняє відносно свого батька домашнє насильство, чинить по відношенню до нього психологічний та моральний тиск, який проявляється у погрозах різного характеру, у тому числі погрози застосування фізичного насильства. Крім того, ОСОБА_2 систематично залякує, принижує та висловлюється нецензурною лайкою у бік заявника. Зважаючи на те, що заявник є особою похилого віку то будь які прояви насильства з боку доньки мають на нього негативний вплив, що супроводжується погіршенням стану його здоров`я та самопочуття. На неодноразові зауваження та прохання заявника спрямовані до заінтересованої особи щодо припинення морального та психологічного тиску на нього, остання реагує агресивно та розпочинає скандали та приниження його. Вищезазначене негативно впливає на психологічне та фізичне здоров`я заявника та змушує його щоденно жити у постійному страху, боятися за свою безпеку та власне життя.

У зв`язку із зазначеною систематичною та протиправною поведінкою ОСОБА_2 заявник змушений був неодноразово звертатись до працівників поліції внаслідок чого відносно ОСОБА_2 видавались термінові заборонні приписи стосовно кривдника: зокрема, 18.06.2023 року був винесений терміновий заборонний припис Серії АА №302846, терміном 10 діб з 21:00 год. по 21:00 год. 28.06.2023 року; 05.09.2025 року був винесений терміновий заборонний припис Серії АА №393450, терміном на 10 діб з 03:20 год. по 03:20 год. 15.09.2025 року; 16.09.2025 року був винесений терміновий заборонний припис Серії АА №473510, терміном на 10 діб з 17:30 год. по 17:30 год. 26.09.2025 року та 29.09.2025 року був винесений терміновий заборонний припис Серії АА №612181, терміном на 7 діб з 17:00 год. по 17:00 год. 06.10.2025 року. Разом з тим, зважаючи на систематичне моральне та психологічне насильство яке вчинялось відносно заявника, щодо ОСОБА_2 було складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП; ч.2 ст.173-8 КУпАП, які в подальшому були розглянуті судом та ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте зазначеної протиправної поведінки заінтересована особа ОСОБА_2 не припинила та продовжує систематично вчиняти.

А тому з метою захисту своїх порушених прав заявник в порядку положень ст.350-2 ЦПК України та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" звернувся до суду з відповідною заявою, яку просить задовольнити.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м.Львова від 06.11.2025 року заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Представник заявника адвокат Столяр О.М. та заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні подану заяву та заявлені в такій вимоги підтримали та просили задовольнити.

Крім того, заявник в судовому засіданні пояснив, що заінтересована особа ОСОБА_2 є його дочкою, яка має алкогольну залежність та постійно перебуває оточені сумнівних компаній. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибуває за місцем їхнього спільного проживання та вчиняє відносно нього постійне домашнє насильство фізичного та психологічного характеру. Дії його дочки мають систематичний характер, на зауваження, профілактичні бесіди з працівниками поліції та інші заходи впливу остання не реагує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заяви заперечила та просила в задоволенні такої відмовити. Зазначила, що алкогольної залежності немає, підтвердила, що інколи між ними виникають суперечки та конфлікти, однак морального та психологічного тиску на батька вона не здійснює.

Заслухавши пояснення заявника, його представника та заінтересованої особи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,350-6 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Главою 13 ЦПК України закріплено процесуальні особливості розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису, тобто застосування до кривдника одного чи декількох заходів тимчасового обмеження його прав або покладення на нього обов`язків у зв`язку із доведеністю вчиненого відносно постраждалої особи насильства: домашнього чи за ознакою статі (ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Спеціальними законами, які здійснюють регламентацію вказаної сфери суспільних відносин згідно положень ст.350-2 ЦПК України є Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та Закон України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі N 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19) зроблено висновок, що "враховуючи положення Закону N 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях".

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суди під час розгляду такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (касаційне провадження № 61-19328св18).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник ОСОБА_1 обгруновує вмотивованість та підставність подачі такої, а відтак необхідність видачі обмежувального припису тим, що заінтересована особа ОСОБА_2 систематично вчиняє стосовно нього домашнє насильство психологічного та морального характеру. На зауваження батька та неодноразово здійснені працівниками поліції бесіди профілактичного характеру, винесені термінові приписи, складені протоколи про адміністративні правопорушення та прийняті судові рішення про притягнення до адміністративної відповідальності не реагує та продовжує свою протиправну діяльність.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На необхідності зазначення заявником у поданій заяві не лише обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, але й доказів, що їх підтверджують з обов`язковим подальшим їх представленням суду, зазначено у положеннях п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України, яка закріплює загальні вимоги щодо змісту заяви про видачу обмежувального припису.

Оцінюючи вмотивованість та обґрунтованість поданої заявником заяви про видачу судом обмежувального припису на предмет її доказового підтвердження належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами суд виходить з того, що є обгрунтовано доведеним факт вчинення заінтересованою особою ОСОБА_2 відносно заявника систематичного домашнього насильства. Вказані висновки підтверджуються наступним.

Згідно долучених заявником до матеріалів заяви копій термінового заборонного припису стосовно кривдника від 18.06.2023 року Серії АА №302846, виданого відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 10 діб починаючи з 21 год. 00 хв. 18.06.2023 року по 21 год. 00 хв. 28.06.2023 року. Так як остання перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , о 19 год. 44 хв. вчинила відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство та психологічний тиск.

В подальшому 05.09.2025 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА №393450, виданого відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 10 діб починаючи з 03 год. 20 хв. 05.09.2025 року по 03 год. 20 хв. 15.09.2025 року. Так як остання перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , о 01 год. 30 хв. перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинила відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство, штовхала його та ображала нецензурною лайкою.

Надалі 16.09.2025 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА №473510, виданого відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 10 діб починаючи з 17 год. 30 хв. 16.09.2025 року по 17 год. 30 хв. 26.09.2025 року. Так як остання перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , о 15 год. 25 хв. перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинила відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство, зокрема ображала його нецензурною лайкою.

Згодом 29.09.2025 року повторно винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА №61281, виданого відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 7 діб починаючи з 17 год. 00 хв. 29.09.2025 року по 17 год. 00 хв. 06.10.2025 року. Так як остання перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , о 15 год. 10 хв. перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинила відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство, ображала його, чинила моральний та психологічний тиск.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 14.09.2023 року у справі №463/5468/23 (провадження №3/463/2178/23 ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення 18.06.2023 року домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_1 , зокрема психологічного характеру, яке полягало у словесних образах останнього нецензурною лайкою).

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 30.09.2025 року у справі №463/8606/25 (провадження №3/463/1693/25 ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП (порушила вимоги ТЗП стосовно кривдника Серії АА №393450 від 05.09.2025 року, виданого терміном на 10 діб).

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 23.10.2025 року у справі №463/9425/25 (провадження №3/463/1849/25 ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (вчинення 29.09.2025 року домашнього насильства психологічного характеру відносно свого батька ОСОБА_1 , зокрема поводила себе агресивно, ображала батька нецензурною лайкою, чинила моральний тиск відносно нього).

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 01.10.2025 року у справі №463/8429/25 (провадження №3/463/1671/25 ОСОБА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП (05.09.2025 року порушила вимоги ТЗП стосовно кривдника Серії АА №393450).

Крім цього, 04.11.2025 року Личаківським районним судом м.Львова призначено справу №463/9260/25 та відповіжно 18.11.2025 року справу 463/8731/25 до розгляду, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності щодо вчинення нею домашнього насильства відносно свого батька.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 . Зазначене також дає підстави стверджувати про те, що є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та про які зазначає сама заявниця у прохальній частині поданої заяви.

Встановлюючи строк дії обмежувального припису, суд враховуючи позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 415/10120/18 (провадження № 61-7849св19), згідно якої такий має бути пропорційним і достатнім та визначається із урахуванням оцінки ризиків, вважає обґрунтованим видачу обмежувального припису відносно кривдника на строк 6 місяців.

А тому з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявлених вимог, а тому вважає, що такі підлягають до задоволення з наведених вище мотивів.

Керуючись ст. 350-2, 350-6,350-8 ЦПК України, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо кривдника ОСОБА_2 , яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців:

перебувати в місці спільного проживання із постраждалою особою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближатись до постраждалої особи ОСОБА_1 на відстань не менше аніж на 200 метрів до місця його проживання, за адресою АДРЕСА_1 ;

вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити рішення суду до негайного виконання.Рішення суду про видачу обмежувального припису у відповідності до вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Львівське районне управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, та Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків інформація відсутня.

Суддя: С.Й. Яворський