Справа № 296/6999/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Пшегалінській К.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.08.2024р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати право власності на 1/6 частини спадкового майна, а саме житловий будинок у АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_5 , яка 15.04.2019р. залишила заповіт та заповіла все своє майно ОСОБА_3 .

Згідно заведеної спадкової справи, окрім ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом є позивачка - онука померлої ОСОБА_6 , яка є інвалідом 2-й групи.

Позивач вказує, що спадкодавець ОСОБА_6 володіла на праві власності 1/3 частиною житлового будинку у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , керуючись ч.1 ст.1241 ЦК України, стверджує, що має право на обов`язкову частку у спадщині, яка становить 1/6 від спадкового майна. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просить вимоги позовної заяви задовольнити.

До суду 17.01.2025р. від ОСОБА_3 надійшов відзив, з якого вбачається, що з 2014р. відповідачка здійснювала догляд за своєю тіткою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 вказує, що 15.04.2019р. ОСОБА_6 підписала заповіт, яким все своє нерухоме майно заповіла їй. У зв`язку з чим, відповідачка звернулась до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області для прийняття спадщини де була відкрита спадкова справа № 283/2021. Враховуючи вищезазначене вважає, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, а тому просить відмовити у задоволенні такої.

ОСОБА_1 у відповіді на відзив від 11.02.2025р. зазначає, що відповідачка необґрунтовано заперечує її право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки навіть Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області підтвердила це право відповідною довідкою від 01.11.2021 року за №1958/02-14. У даній довідці, зокрема, зазначено, що окрім відповідача, яка є спадкоємцем за заповітом, вона є спадкоємцем за законом як онука померлої ОСОБА_6 . Також, вона, яка інвалід з дитинства II групи, має право на обов`язкову частку у спадковому майні незалежно від змісту заповіту, на підставі ст. 1241 ЦК України після її батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовної заяви.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с. 44).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Зі змісту нотаріально завіреного заповіту від 15.04.2019р., зареєстрованого в реєстрі за № 794, встановлено, що ОСОБА_6 на випадок її смерті заповіла все належне їй на момент смерті майно ОСОБА_3 (а.с. 9).

Встановлено, що 30.06.2021р. та 13.09.2021р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 (а.с. 42, 59).

Згідно нотаріально завіреної заяви від 03.11.2021р., зареєстрованої в реєстрі за № 3848, син померлої ОСОБА_6 ОСОБА_8 приймає спадщину після смерті померлої (а.с. 71).

Відповідно до ст.16 ЦК Україна, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Згідно з положеннями ст.ст. 182, 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч.1 ст.1233 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 2,3 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Приписами ст.1296 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача або неповного кола відповідачів та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, або залучення співвідповідачів, суд відмовляє у позові.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 509/4966/17.

З наданої на вимогу суду спадкової справи № 283/2021р., заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , вбачається, що окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заяву про вступ у спадщину також подав син померлої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не є учасником даної справи. Клопотань щодо залучення останнього, як співвідповідача до суду не надходило. При цьому, судом у підготовчому судовому засіданні після оголошення матеріалів спадкової справи в частині поданих заяв спадкоємців про вступ у спадщину, ставив на вирішення питання про уточнення кола відповідачів, однак відповідних клопотань зі сторони позивача, його представника, не надійшло.

Враховуючи, що позов пред`явлено до неповного кола осіб, яких рішення по справі безпосередньо стосується, позивачем у підготовчому судовому засіданні не заявлено клопотання про залучення у справу як співвідповідача повного кола спадкоємців, на яких поширюються наслідки можливого судового рішення про визнання права власності, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак