ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: Крушинської А.Є.,

практичного психолога: ОСОБА_3 ,

дитини: ОСОБА_4

дитини: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів, -

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі по тексту третя особа), в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити опіку над дітьми та призначити їх опікуном ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утриманні дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач є сином позивача. Діти проживали зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дітей ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наразі діти проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 займається вихованням дітей та змушена матеріально забезпечувати онуків всім необхідним для життя та розвитку, оскільки батько дітей самоусунувся від їхнього виховання та матеріального утримання. Однак, не будучи законним представником дітей, у неї виникають труднощі представництві інтересів дітей в закладах освіти, охорони здоров`я та інших. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх розвитком, інтересами та здоров`ям, не допомагає матеріально. Батько малолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Вищенаведене свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх синів, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, а також стягнення аліментів на утримання дітей.

Позивач у судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та зазначив, що в нього не має можливості виховувати та матеріально забезпечувати дітей.

Представник третьої особи підтримав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України).

Ухвалою суду від 01.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року витребувано висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надійшов до суду 26.09.2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 27.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Також постановлено викликати до суду малолітніх дітей для заслуховування їх думки.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу та малолітніх дітей, дослідивши документи, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки від 19.03.2025 року №162, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Борівському академічному ліцеї Фастівської міської ради Київської області в 8-А класі. Батько ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, успішністю ОСОБА_8 не цікавиться, з вчителем не спілкується, батьківські збори не відвідує.

Відповідно до довідки від 19.03.2025 року №163, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у Борівському академічному ліцеї Фастівської міської ради Київської області в 4-А класі. Батько ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує, успішністю ОСОБА_8 не цікавиться, з вчителем не спілкується, батьківські збори не відвідує.

Як вбачається із довідки Борівського старостинського округу від 26.03.2025 року №04.1-18/98, ОСОБА_2 не приймав і не приймає участі у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вихованням та утриманням дітей займалась мати ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Діти з матір`ю проживали за адресою: АДРЕСА_2 , батько проживав по АДРЕСА_2 . На даний час діти знаходяться у бабусі ОСОБА_1 , яка займається їх утриманням та вихованням.

У деклараціях про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, оформленої на дітей, як законний представник зазначається їх мати ОСОБА_7

ОСОБА_2 , розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки і діючи добровільно подав заяву, у якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Н.М. засвідчено справжність підпису ОСОБА_2 , який зроблено у її присутності. Особу ОСОБА_2 , який підписав документ встановлено, його дієздатність перевірено. Заява зареєстрована у реєстрі за №121.

У судовому засіданні було також вислухано ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вказали, що вони проживають з бабусею ОСОБА_13 , яка ними опікується та забезпечує їх. Батько з ними не проживає та дуже рідко спілкується.

Як вбачається із Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При винесенні рішення у справі судом враховано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх синів, які фактично проживають разом з бабусею ОСОБА_1 , яка забезпечує їх усім необхідним. При цьому, батько не цікавиться ними, не бере фінансової участі в їх утриманні та вихованні, тобто фактично самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків. Сам відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно синів.

Сама позивач у судовому засіданні пояснила, що її син має численні борги, які виникли через гру в ігрових автоматах і всі наявні у нього кошти він витрачає на ігри, а утриманням дітей не займається.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно відповідач по справі вихованням своїх дітей не займається і ухиляється від своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню, безвідповідально ставиться до питання подальшого утримання та вихованні дітей, не проявляє до них щонайменшої батьківської турботи, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно синів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Розглядаючи позовні вимоги про призначення ОСОБА_1 опікуном дітей та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання дітей, судом встановлено наступні обставини.

Із висновку про стан здоров`я ОСОБА_1 від 21.03.2025 року вбачається, що вона може бути опікуном.

Наразі дійсно діти проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається із акту підтвердження місця проживання, затвердженого старостою Борівського старостинського округу 26.03.2025 року.

ОСОБА_1 , на час звернення до суду працювала в Акціонерному товаристві «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» з 23.08.2019 року. Протягом усього періоду роботи проявила себе як кваліфікований, відповідальний та дисциплінований працівник. Під час виконання своїх обов`язків продемонструвала високий рівень професіоналізму, уважність до деталей, відповідальність та здатність приймати рішення в умовах стресових ситуацій. Завдяки її чітким діям, жодного випадку порушень безпеки на контрольно-пропускному пункті за час роботи не було зафіксовано. Активно співпрацює з іншими підрозділами підприємства, регулярно проходить навчання та підвищення кваліфікації. Має високі організаційні здібності та здатність швидко адаптуватися до змінних умов роботи. Морально-психологічні якості ОСОБА_14 відзначаються високим рівнем стійкості до стресу, дисциплінованістю та порядністю. Вона є прикладом відповідального підходу до виконання службових обов`язків і здатна працювати як самостійно, так і в складі команди. Усі службові обов`язки виконуються нею вчасно та з високою якістю, зокрема, завжди дотримується нормативних вимог та стандартів безпеки. За час роботи неодноразово нагороджувалася за відмінну службу та бездоганну дисципліну. ОСОБА_15 стресостійка, доброзичлива та комунікабельна, має високий рівень культури, користується повагою в колективі, що зазначено у її характеристиці від 27.03.2025 року.

Із довідки про доходи вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за період вересень 2024 року по лютий 2025 року складає 79 618,31 грн.

Комендант належить на праві власності будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч.1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Статтею 61 ЦК України визначено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.99.

Відповідно до п.2.2 вищевказаного порядку, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітейу випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.

Відповідно доп. 2.4 порядку, опіка (піклування встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування.

Як передбачено п. 3.1. порядку, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною,надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини.

Пунктом 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 визначено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Отже, призначення опікуна судом здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має як найкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради надано суду лише висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його дітей. Подання про призначення ОСОБА_1 опікуном дітей третьою особою у справі не подано, що унеможливлює суд призначити позивача опікуном дітей. Таким чином, вимоги позову у цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів може мати зокрема, законний представник дитини, разом з яким проживає дитина.

Зважаючи, що суду не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що позивач є законним представником дітей, крім того, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині вимог про призначення опікуном у зв`язку із відсутністю відповідного подання, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, яка не є законним представником дітей, аліментів на їх утримання, а тому вважає доцільним відмовити у задоволенні вимог в цій частині.

В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., враховуючи задоволену вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 152, 155, 164-166, 180-183, 191, 243 Сімейного кодексу України, ст. 16, 58, 60, 61, 63 ЦК України, ст.ст. 217-242, 258-259, 268, 272-273, 352, 354, 430 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копію рішення направити до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради для відома.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, , адреса: Київська обл., м. Фастів, пл. Соборна, 1.

Суддя Осаулова Н.А.

Рішення суду проголошено 17.11.2025 року