Справа № 314/2230/25
Провадження № 2/314/1387/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.11.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Швець О.В.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №314/2230/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В :

до Вільнянського районного суду Запорізької надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 28 969,40 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, ТОВ Запоріжжяелектропостачання є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні Положення Закону України Про ринок електричної енергії та починаючи з 01.01.2019 ТОВ Запоріжжяелектропостачання виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018р. №312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (редакція станом на 01.01.2019р.), Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Абзацом 5 п. 13 розділу ХVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії зазначено, що фактом приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання (далі Позивач або Постачальник) та ОСОБА_1 (далі Відповідач або Споживач), керуючись Законом України Про ринок електричної енергії, ПРРЕЕ, ст.ст. 633, 634, ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019. Тобто, ОСОБА_1 01.01.2019 уклала з Позивачем Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг згідно з Розділом 2 публічного Договору, який розміщений на сайті Позивача за посиланням: http://zpep.com.ua, - Предмет Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. У відповідності з розділом 3 Договору, умови надання універсальних послуг Відповідачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Згідно з розділом 5 Договору Ціна, порядок обліку і оплата електричної енергії, Відповідач розраховується з Позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Позивача. Відповідно до п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, із змінами та доповненнями (далі ПРРЕЕ), дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Згідно з п. 4 Додатку 3 до Договору Спосіб та термін оплати, розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Постачальник надає рахунок Споживачу до сплати з зазначенням в ньому обсягу споживання, розрахованого оператором системи, з урахуванням поточного споживання. Оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати отримання його Споживачем. У разі неодержання рахунку, Споживач самостійно оформляє платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до п. 5.10 Договору Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Відповідачем було спожито електричної енергії за період з 01.12.2023 року по 31.12.2024 року, загальний обсяг якої складає 9021 кВт*год., що підтверджується листом від 30.01.2025 року за № 060-060/45 адміністратора комерційного обліку, функції якого у Запорізькій області виконує ПАТ Запоріжжяобленерго про фактичний обсяг, період споживання за особовим рахунком споживача (Відповідача) НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у Відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2023 року по 31.12.2024 року на суму 28 969,40 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за спожиту електроенергію. Також, ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням п. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1 ст. 612 ЦК України, визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене вище, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 28 969,40 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою суду від 28.05.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

24.11.2025 року від представника за довіреністю ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їх представника, на задоволенні позовної заяви наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, конверт з судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Відзиву на позов не надала.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

ТОВ Запоріжжяелектропостачання є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні Положення Закону України Про ринок електричної енергії та починаючи з 01.01.2019 ТОВ Запоріжжяелектропостачання виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.

Відповідачем було спожито електричної енергії за період з 01.12.2023 року по 31.12.2024 року, загальний обсяг якої складає 9021 кВт*год., що підтверджується листом від 30.01.2025 року за № 060-060/45 адміністратора комерційного обліку, функції якого у Запорізькій області виконує ПАТ Запоріжжяобленерго про фактичний обсяг, період споживання за особовим рахунком споживача (Відповідача) НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . В порушення умов Договору в частині оплати вартості електричної енергії та п. 4.12 ПРРЕЕ у Відповідача виник борг за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2023 року по 31.12.2024 року на суму 28 969,40 грн.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2023 по 31.12.2024.

Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 56, ч. 3 ст. 58, ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018р. №312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (редакція станом на 01.01.2019р.), Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Абзацом 5 п. 13 розділу ХVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії зазначено, що фактом приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

По обставинам спірних правовідносин судом не встановлено, що відповідач є фактичним споживачем електричної енергії за місцем знаходження об`єкта нерухомості: АДРЕСА_2 .

Слід зазначити, що відповідно до відповіді №1404865 від 22.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за вказаними параметрами не знайдено. Відповідно відповідей від 27.05.2025, 24.10.2025 наданих на адресу суду про наданні інформації виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області зазначив, що ОСОБА_1 не зареєстрована на території Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач є власником/співвласником будинку за адресою АДРЕСА_2 , враховуючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.05.2025 №428107850.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у цій справі, враховуючи те, що вона не зареєстрована та не проживає за адресою АДРЕСА_2 , тобто за якою позивачем нарахована заборгованість. Крім того, відсутні докази того, що відповідач є власником/співвласником будинку АДРЕСА_2 незважаючи на позицію позивача.

Надані позивачем відомості не є достатніми доказами, з точки зору їх належності та допустимості.

Таким чином, по обставинам спірних правовідносин судом не встановлено ознак протиправної поведінки з боку відповідача по відношенню до позивача, а тому і відсутні передумови для покладання на відповідача обов`язку з відшкодування позивачу заборгованості.

Суд звертає увагу позивача на те, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі- належному відповідачеві.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

За таких обставин, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), обставини можливості порушення відповідачем правил роздрібного ринку електричної енергії, наслідки спірної ситуації, з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку долученим доказам у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність постановлення рішення про відмову у позові, оскільки жодним чином не доведено, що відповідачем ОСОБА_1 порушені, оспорюються чи не визнаються права та інтереси позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст.141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову у повному обсязі, в зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати у сплаті судового збору, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-84, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 353, 354 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга Валеріївна Швець

24.11.2025