Провадження №2/592/23/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, припинити право спільної часткової власності,

зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком та надвірними господарськими будівлями, що перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_6 звернулася до суду, з урахуванням зазначених в уточненому позові від 28.10.2024 року вимог, (т.2,а.с.220-224), з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в якому просила: 1) виділити їй у власність у порядку поділу майна виділити ОСОБА_6 в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомості 50/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: у житловому будинку: житлова кімната 1-3 площею 16,4 м2 житлового будинку літера «А2-І»; житлова кімната 1-4 площею 9,4 м2 житлового будинку літера «А2-і»; кухня 1-2 площею 9,6 м2 прибудови літера «а»; коридор 1-1 площею 3,4 м2 прибудови літера «а»; коридор 1-5 площею 8,6 м2 житлового будинку «А-І»; житлова кімната 1-6 площею 13,9 м2 житлового будинку «А-І»; ванна 1-7 площею 2,2 м2 прибудови «а1»; коридор І площею 2,5 м2 прибудови «а 1»; в надвірних будівлях та спорудах: погреб «п/г»; сарай «Б»; сарай «Г»; погреб «п/гІ»; гараж «Е»; сарай «О»; убиральня «У»; 1/3 частина колонки «І»; 3/10 частина огорожі «1-3». 2) Визнати за ОСОБА_6 право власності на ці виділені об`єкти з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. 3) Припинити між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . 4) Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 14 808 грн грошової компенсації за зменшення частки. 5) Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. ОСОБА_6 згідно з Договором дарування жилого будинку від 18.07.1998 року належить на праві власності 51/100 часток житлового будинку та відповідної частини надвірних будівель, розташованих в АДРЕСА_1 .

Співвласниками також є ОСОБА_11 , якому належить 25/100 часток житлового будинку та відповідної частини надвірних будівель, ОСОБА_8 , якій належить 8/100 часток житлового будинку та відповідної частини надвірних будівель, ОСОБА_9 , якій належить 8/100 часток житлового будинку та відповідної частини надвірних будівель та ОСОБА_10 , якому належить 8/100 часток житлового будинку та відповідної частини надвірних будівель.

Виникла необхідність у поділі майна між співвласниками спірного будинку для припинення права спільної сумісної власності. У добровільному порядку відповідачі не бажають вирішити це питання, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду.

Тому ОСОБА_6 бажає в судовому порядку, виходячи з розміру частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння, з урахуванням запропонованого варіанту виділу частки домоволодіння, виділити у власність частину житлового будинку та частину надвірних, господарчих та побутових будівель, як окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно висновку експертів №182/190 за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №592/11058/21 від 24.09.2024 року загальна дійсна вартість будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 . на дату складання висновку, округлено становить 988 000 грн.

Експерт прийшов до висновку, що виділ в натурі належних ОСОБА_6 51/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних, господарчих та побутових будівель зі складу домоволодіння, з урахуванням визначених ідеальних часток домоволодіння станом на 25.06.1998 року та з урахуванням сформованого порядку користування домоволодінням, технічно можливий.

Виділ в натурі належних співвласнику ОСОБА_7 25/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних, господарчих та побутових будівель зі складу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , з урахуванням визначених ідеальних часток домоволодіння станом на 25.06.1998 року та з урахуванням сформованого порядку користування домоволодінням, технічно неможливий.

Виділ в натурі належних співвласникам ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 24/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних, господарчих та побутових будівель зі складу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , з урахуванням визначених ідеальних часток домоволодіння станом на 25.06.1998 року та з урахуванням сформованого порядку користування домоволодінням, технічно неможливий.

Таким чином, експерт прийшов до висновку, що в натурі виділ частки можливий лише позивачу ОСОБА_6 з відступленням від вказаної частки.

За умов зміни розміру частки у запропонованому варіанті виділу частки домоволодіння компенсація на користь співвласника ОСОБА_6 , частка якого стає меншою за ідеальну, становить 14 808 грн гривень.

У зв`язку з цим, на думку позивача, повинно бути припинено право спільної часткової власності на домоволодіння між нею та відповідачами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 06.09.2021 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_7 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з урахуванням уточнених вимог та висновком експертів № 182/190 за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 24.09.2024 року (т.2,а.с.139-141, т.3,а.с.19-20), в якій просив:

1)Визначити порядок користування житловим будинком та надвірними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого в користування ОСОБА_7 як власника 25/100 часток, виділити наступні приміщення: житлова кімната «2-4», площею 7,4 м2 у житловій прибудові літ «А1-І», а також господарські будівлі кухня «В», кухня «С», навіс «Т», прибудова «д», гараж з ямою «Д», яма вигрібна «И», огорожа «№ 4», огорожа «№ 5», 1/3 частки колонки «І» і 7/20 часток огорожі «№1-3».

2)У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує наступним. У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 , належить на праві власності 25/100 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних, господарчих та побутових будівель, за адресою АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку літ. «А-І», », загальною площею 117,2 м2, житлова площа 65,1 м2, житлова прибудова «А 1-І», житлова прибудова «А2-І», житлова прибудова «АЗ-І», прибудова «а», прибудова «а1», прибудова «а4», погріб «п/г», сарай «Б», кухня «В», сарай «Г», погріб «п/г 1», гараж з ямою «Д», прибудова «д», гараж «Е», сарай «К», сарай «М», сарай «Н», сарай «О», сарай «П», погріб «п/г 2», вбиральня «Р», кухня «С», навіс «Т», вбиральня «У», сарай «Ш», яма вигрібна «И», колонка «І», огорожа «№ 1-5».

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, та ухвали Апеляційного суду Сумської області, справа № 22-а-765 від 26.11.2003р. позивач ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , фактично володіє, та користується приміщенням: житловою кімнатою «2-4», у житловій прибудові літ. «А1-І», та господарськими будівлями: кухня «В», кухня «С», навіс «Т», прибудова «д», гараж з ямою «Д», яма вигрібна «И», огорожа «№1, №2, №4, №5».

Іншими частинами вищевказаного будинку, господарськими будівлями та земельною ділянкою, за адресою: АДРЕСА_1 володіють та фактично користуються ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У даний момент виникла необхідність щодо поділу майна між співвласниками спірного будинку для припинення права спільної власності. У добровільному порядку відповідачі по справі не бажають вирішити це питання, у зв`язку із цим позивач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою.

Відповідач позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7 зазначає, що позивач відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_6 у своїй заяві стверджує, що на підставі Договору дарування їй, було подаровано кухню «С», навіс «Т», прибудову «д», та огорожу № 1-5, що не є дійсним. Згідно Договору дарування частини жилого будинку ОСОБА_6 було подаровано 51/100 частини житлового будинку, та відповідні частини надвірних будівель, за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку літ. «А-1», та надвірних будівель: сарай «Б», кухня «В», сарай «Г», погріб «п/г», гараж «Е», сарай «К», сарай «М», сарай «Н», сарай «О», сарай «П», вбиральня «Р», погріб «п/г 2», вбиральня «У», сарай «Ш», огорожа-дощата «№ 1-3».

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області по справі № 22-а-765 від 26.11.2003р. згідно з І варіантом додаткової експертизи від 3.09.2002 р. встановлений порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , з урахуванням розміру часток кожного співвласника. Батьку ОСОБА_7 - ОСОБА_11 було визначено право користуватися частиною земельної ділянки загальною площею 299 кв. м. в тому числі: під будівлями - 88кв. м.; під двором конкретного користування - 28 кв. м.; під двором загального користування - 76 кв. м.; під городом - 107 кв. м.;

На плані висновку експертизи ділянка пофарбована в синій колір. Частка двору, що не пофарбована виділяється в загальне користування ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_11 на власні кошти збудував наступні будівлі: кухня «В», кухня «С», навіс «Т», прибудова «д», гараж з ямою «Д», яма вигрібна «И», огорожа «№ 4», огорожа «№ 5». В якості доказів того, що саме його батько ОСОБА_11 збудував вказані споруди, надав розписки співвласників та сусідів з дозволом на будівництво.

Рішенням Виконавчого комітету Ковпаківської районної Ради народних депутатів м. Суми, Сумської області № 35 від 24.03.98р. за ОСОБА_11 був узаконений гараж з ямою «Д», та прибудова «д». Вказане рішення знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи Сумського міського БТІ по домоволодінню, що по АДРЕСА_1 .

У спільній частковій власності усіх співвласників перебуває водопровідна колонка «І», яку відповідач позивач за первісним позовом ОСОБА_6 хоче виділити у власність.

ОСОБА_7 використовується водопровідна колонка як точка подачі води до літньої кухні «В», відповідно до робочого проекту мережі водопроводу розробленого Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради, та ТУ на водозабезпечення. Виділення ОСОБА_6 водопровідної колонки завдає шкоди його інтересам як співвласника та суперечить вище вказаним документам. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом №5-44 ОСОБА_7 має право на 25/100 часток колонки «І».

Газопостачання будинку по АДРЕСА_1 здійснюється по одному стояку, розташованому на будівлях «а», та «а1», які ОСОБА_6 хоче виділити у власність. До цього стояка приєднані три гілки газопроводів співвласників будинку: одна гілка постачає газ ОСОБА_6 ; друга гілка постачає газ ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ; третя гілка постачає газ ОСОБА_11 . При виділенні об`єкту ОСОБА_6 в окремий житловий об`єкт літня куння « В», та літня кухня «С», якими користується ОСОБА_7 , позбавляє газу та права використовувати газопровід, який сьогодні перебуває у спільній частковій власності усіх співвласників. У разі виділення ОСОБА_6 будівель «а», та «а1», просить суд зобов`язати ОСОБА_6 виконати роботи по забезпеченню окремого газопостачання в літню кухню «В», та літню кухню «С» якими я користуюся з оформленням усіх необхідних документів.

Розрахунок ідеальної частки у житлових приміщеннях, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 : сума житлової площі, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 (кімнати «1-3», «1-4», «1-6») - 39,7 кв. м., що становить 61/100 частки будинку по житловим приміщенням. Сума загальної площі у всьому спірному будинку, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 становить 66 кв. м, що становить 56/100. На думку ОСОБА_7 , частка у будинку, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 є більшою за її ідеальну частку у розмірі 51/100, якою вона повинна володіти за законом. Ідеальні частки усіх або окремих співвласників будинку є меншими за ті, які належать їм відповідно до закону на 10/100 по житловій площі і на 5/100 по загальній площі будинку.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області, справа № 22-а-765 від 26.11.2003р. до кімнати «2-4», у житловій прибудові літ. «А1-І», яка виділена цим рішенням у користування ОСОБА_11 , передбачений прохід через увесь двір загального користування ОСОБА_6 і ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, просить суд відмовити позивачу за первісним позовом ОСОБА_6 в позовних вимогах.

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_6 подала відзив на уточнену зустрічну позовну заяву (т.2,а.с.101-104), в якому зазначено, що виділення ОСОБА_7 у житловому будинку літ «А-І» у житловій прибудові літ «А1-І» житлової кімнати «2-4» суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_7 намагається позбавити ОСОБА_6 однієї кімнати і дане виділення суперечить державним будівельним нормам. Визначальним для виділу частки будинку в натурі є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно висновку експерта від 07.09.2021 року № 1547 є можливим виділити ОСОБА_6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та запропоновано варіант розподілу вищевказаного будинку. А у випадку виділення ОСОБА_7 житлової кімнати «2-4» стане наслідком ще більше зменшення частки ОСОБА_6 , що призведе до порушення її прав та інтересів. Тому, ОСОБА_6 вважає зустрічну позовну заяву необґрунтованою та просить відмовити у її задоволенні.

ОСОБА_8 подала відзив на первісний та зустрічний позови, в якому зазначила, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.07.1996 у справі 2-42/96 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 щодо розподілу домоволодіння по АДРЕСА_1 та виділу їй у конкретне користування вищевказаних приміщень було відмовлено. Ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_12 , ані ОСОБА_10 (або ОСОБА_13 , від якого вони отримали спадщину) не укладались будь-які нотаріальні договори про порядок володіння та користування спільним майном. Відповідач вважає необхідним відмовити у позові та залишити будинок та надвірні господарські будівлі у спільній частковій власності усіх співвласників. Виділ в натурі частини майна ОСОБА_6 не повинен спричиняти шкоду правам та інтересам інших співвласників та не спричиняти примусове припинення права спільної часткової власності на інженерні системи будинку, такі як: газова колонка, єдиний газовий стояк на території всього житлового будинку, газопроводи, приєднані до газового стояка, електропровід, який приєднаний до єдиної точки розподілу електроенергії, яка бере свій початок з домоволодіння, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , вигрібна яма під гаражем, що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , дах житлового будинку, який дає обслуговувати кришу кожної частини будинку кожного співвласника, які знаходяться у спільному користуванні та не можуть бути виділені кожному співвласнику окремо. Виділення у власність позивачки інженерних комунікацій завдадуть істотної шкоди цільовому призначенню житлового будинку, що залишиться після виділення частки ОСОБА_6 . Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 18.10.2021 року об`єднано зустрічний позов ОСОБА_7 з первісним позовом ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 06.02.2024 року по справі призначено комплексну оціночно-будівельну, будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам СВ при Харківському НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі зупинено.

22.02.2024 року надійшло клопотання експертів № 182 про уточнення питань та вчинення дій, необхідних для проведення експертизи.

26.02.2024 року ухвалою суду провадження у справі відновлено, призначено судове засідання.

11.03.2024 року в судовому засіданні клопотання експертів задоволено.

27.09.2024 року до суду надійшов висновок експертів № 182/190 за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 24.09.2024 року (т.2,а.с.177-210).

Ухвалою суду від 27.09.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

20.01.2025 року представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Борох В.М. подав до суду заперечення на висновок експертів за результатами проведення комплексної оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 182/190 від 24.09.2024 року. Свої заперечення обґрунтовує наступним. Обстеження домоволодіння відбувалося в присутності двох з п`яти співвласників, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Висновок експертів не містить будь-яких посилань на те, що у спірному домоволодінні у кожного співвласника окремий газопровід та газопостачання, окремий електропровід та електропостачання. Висновок не відповідає фактичним обставинам справи. Експерти не досліджували частину житла, яке належить відповідачці ОСОБА_9 . Експертом не досліджено питання спільних інженерних комунікацій, що, на думку представника відповідача, прямо впливає на можливість задоволення позову. Експерту не надано доказів стосовно наявності у співвласників окремих систем водо, газо, електро, теплопостачання, систем водовідведення, що є суттєвими умовами для виділу часток з нерухомого майна. А відтак, варіант поділу домоволодіння, який містить висновок експертів, позбавить можливості на вільне користування спільним майном газопроводом, що призведе до порушення прав інших співвласників на володіння та користування спільною власністю. Запропонований експертами варіант поділу житлового будинку передбачає відступ від ідеальних часток і не враховує можливість виділити кожному співвласнику відокремлену частину будинку із самостійним виходом, а також технічну можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Тому представник відповідача адвокат Борох В.М. просить відхилити запропонований варіант поділу за висновком експертів № 182/190 від 24.09.2024 року. В задоволенні первісного та зустрічного позову просить відмовити.

12.03.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

23.05.2025 року відповідач позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7 подав уточнену зустрічну позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.06.2025 року суд повернувся до розгляду цивільної справи до стадії проведення підготовчого судового засідання.

13.06.2025 року представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Борох В.М. подав відзив на уточнену зустрічну заяву ОСОБА_7 , в якій зазначив, що уточнена зустрічна позовна заява підлягає поверненню позивачу. Крім того, зустрічна позовна заява є необґрунтованою та, на думку, представника відповідача, задоволенню не підлягає.

Щодо позовної заяви ОСОБА_6 зазначає, що вже існує рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.07.1996, ухваленого 2-42/96 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_13 . (правонаступниками якого ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), до ОСОБА_11 (правонаступником якого ОСОБА_7 ) про той самий предмет та з тих самих підстав. Рішенням суду ОСОБА_6 було відмовлено щодо розподілу домоволодіння та виділу їй у конкретне користування приміщень. Ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_12 , ОСОБА_10 (або її чоловіком, від якого вона та ОСОБА_12 , ОСОБА_10 отримали спадщину) не укладались будь-які нотаріальні договори про порядок володіння та користування спільним майном за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 наполягає на тому, що всіма співвласниками вищевказаного будинку не встановлений порядок користування житловим будинком. Адвокат Борох В.М. просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимоги ОСОБА_7

25.06.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_6 та її представник адвокат Касацька Ю.А. в судовому засіданні підтримали вимоги за первісним позовом, не заперечували проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 . Просили виділити замість 51/100 часток - 50/100 часток, згідно висновку експертів № 182/190 за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 24.09.2024 року, визначивши розмір компенсації в сумі 14 808 грн. за 1/100 частку. Виділ іншим співвласникам неможливий.

Представник відповідача позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 адвокат Кондратенко С.Ю. в судовому засіданні підтримала вимоги зустрічного позову, не заперечувала проти задоволення первісного позову.

Представник відповідача ОСОБА_9 адвокат Борох В.М. заперечував проти задоволення первісного позову ОСОБА_6 та проти зустрічного позову ОСОБА_7 . Просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві, оскільки задоволення таких вимог буде суперечити правам Грищенко В.І., оскільки приміщення не обладнані окремими комунікаціями.

Представник відповідача ОСОБА_10 адвокат Юшкевич Є.Ю. підтримала позицію адвоката Бороха В.М., заперечувала проти задоволення первісного та зустрічного позовів. Просила винести законне та обґрунтоване рішення, не порушуючи права співвласника ОСОБА_10 .

Заслухавши пояснення сторін, експертів, дослідивши повно, всебічно та неупереджено матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної часткової власності та належить на праві власності п`яти співвласникам.

ОСОБА_6 належить на праві власності 51/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, на підставі Договором дарування жилого будинку від 18.07.1998 року (а.с.7). Її право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_7 належить на праві власності 25/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.02.2021 р. Сумською міською державною нотаріальною конторою, р.№5-44 (а.с.63). Його право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.66).

ОСОБА_8 належить на праві власності 8/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2000 року, виданого нотаріусом Другої Сумського державної нотаріальної контори Чернишенко В.В., зареєстровано в реєстрі за №2-802 (а.с.67,111).

ОСОБА_10 належить на праві власності 8/100 часток житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.11.2001 Другою Сумською державною нотаріальною конторою № 3-915 (а.с.12).

Домоволодіння складається з: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 117,2 м2, житлова площа 65,1 м2, житлова прибудова «А1-І», житлова прибудова «А2-І», житлова прибудова «А3-І», прибудова «а», прибудова «а1», прибудова «а4», погріб «п/г», сарай «Б», кухня «В», сарай «Г», погріб «п/г1», гараж з ямою «Д», прибудова «д», гараж «Е», сарай «К», сарай «М», сарай «Н», сарай «О», сарай «П», погріб «п/г2», вбиральня «Р», кухня «С», навіс «Т», вбиральня «У», сарай «Ш», яма вигрібна «И», колонка «І», огорожа «№ 1-5».

Таким чином, на даний час між сторонами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 виник спір з приводу виділу у натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування житловим будинком та надвірними господарськими будівлями.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України є спільною частковою власністю.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд і співвласникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Однак, у ч. 1 ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі досягнення згоди у судовому порядку.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 Земельного кодексу України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Однак, у випадку, коли один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, проте інший співвласник перешкоджає йому у реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду із відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий Будинок» від 4 жовтня 1991 року (із подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у спільній власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного учасника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних ділянок і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

З проведеної експертизи № 182/190 вбачається, що ринкова вартість домоволодіння, надвірних будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 станом на день проведення експертизи 24.09.2024 року становить 988 000 грн. На розгляд запропонований один варіант виділу в натурі належних співвласнику ОСОБА_6 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних, господарчих та побутових будівель зі складу домоволодіння, з урахуванням визначених ідеальних часток домоволодіння станом на 25.06.1988 року та з урахуванням сформованого порядку користування домоволодінням, з відступами від вказаної частки. За варіантом виділу частки домоволодіння, частки співвласників склали: ОСОБА_6 50/100 (замість 51/100); інші співвласники 50/100 (замість 49/100). У висновку описані пропозиції щодо часткового перепланування існуючих приміщень і влаштуванню перебудов, а також будівельних робіт. Виділ в натурі належних ОСОБА_7 25/100 часток житлового будинку та надвірних будівель і споруд, з урахуванням визначених ідеальних часток домоволодіння станом на 26.06.1998 року та з урахуванням сформованого порядку користування домоволодінням, технічно неможливий. Виділ в натурі належних ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 24/100 часток житлового будинку та надвірних будівель і споруд, з урахуванням визначених ідеальних часток домоволодіння станом на 26.06.1998 року та з урахуванням сформованого порядку користування домоволодінням, технічно неможливий (т.2,а.с.177-210).

Між усіма співвласниками вище вказаного житлового будинку до сьогодні не встановлений порядок користування житловим будинком.

У свою чергу, вказаний будинок перебуває у фактичному користуванні чотирьох співвласників - ОСОБА_6 , ідеальна частка якої становить 51/100 та ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , загальна ідеальна частка яких у будинку складає 24/100.

ОСОБА_7 взагалі не має у фактичному користуванні 25/100 частин у будинку АДРЕСА_1 .

У фактичному користуванні ОСОБА_7 перебувають виключно надвірні господарські будівлі.

30.07.1996 р., згідно із рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 2-42/95 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 , правонаступником якого є ОСОБА_7 , про розподіл домоволодіння, виділити у натурі житлову кімнату 2-4 у житловій прибудові літ А1-1 є неможливим. Крім того, вказана кімната не обладнана окремим входом та на неї відсутній у ОСОБА_7 технічний паспорт та вона значиться у технічному паспорті та користуванні ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 та відповідно вона не є окремим об`єктом нерухомого майна.

Експерти при проведенні експертизи № 182/190 не досліджували частину житла, яке належить відповідачці ОСОБА_9 . Експертом не досліджено питання спільних інженерних комунікацій, що прямо впливає на можливість задоволення позову. Експерту не надано доказів стосовно наявності у співвласників окремих систем водо, газо, електро, теплопостачання, систем водовідведення, що є суттєвими умовами для виділу часток з нерухомого майна.

Виділ в натурі частини майна ОСОБА_6 не повинен спричиняти шкоду правам та інтересам інших співвласників та не спричиняти примусове припинення права спільної часткової власності на інженерні системи будинку.

Визначення порядку користування житловим будинком та надвірними господарськими будівлями та спорудами за позовом ОСОБА_7 також має не порушувати права та законні інтересів інших співвласників, а представники відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували проти такого встановлення порядку.

Згідно з ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи, що у разі виділу частки ОСОБА_6 та встановленні порядку користування ОСОБА_7 можуть бути порушені права ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позовних вимогах про встановлення порядку користування житловим будинком та надвірними господарськими будівлями та спорудами.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що при виділі в натурі належних сторонам часток з нерухомого майна не будуть порушені їхні права. Суду необхідно враховувати наступні моменти: поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними державними будівельними нормами, для поділу будинку у добровільному чи судовому порядку необхідна технічна можливість виділити кожному співвласнику відокремлене приміщення з власним входом.

За відсутності будь-якої з цих умов, виділ суперечитиме вимогам Закону, а отже є неможливим як в добровільному так і в судовому порядку.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Easl/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р„ в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті І Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п. 168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті І Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті І Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано. Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведене, в задоволені первісного позову та зустрічного позову необхідно відмовити за необгрунтованістю.

За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати необхідно залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, припинити право спільної часткової власності відмовити за необґрунтованістю.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визначення порядку користування житловим будинком та надвірними господарськими будівлями, що перебуває у спільній частковій власності - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

25 листопада 2025 року складення повного судового рішення.

Суддя Ірина ФОМЕНКО