Справа №295/4638/25
УХВАЛА

(щодо відмови про призупинення провадження у справі)

14.11.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Єригіна І.М.,

при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,

вирішуючи питання про зупинення провадження у справі за позовом представника позивача адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №295/4638/25 за позовом представника позивача адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою від 29.04.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.11.2025 відповідач ОСОБА_2 подав письмове клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування, адміністративної справи №240/22368/25 про скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Житомирської області №45/7 від 29.08.2025 року та позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування поданої 18.09.2025 року.

Мотивуючи клопотання зазначив, що у разі розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування, адміністративного справи №240/22368/25 про скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Житомирської області №45/7 від 29.08.2025 року та позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування поданої 18.09.2025 року у позивача будуть відсутні правові підстави для звернення з цим позовом. Вважає, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють розгляд цієї справи до завершення розгляду вказаних справ.

В судове засідання представник позивача адвокат Ляхов О.В. не з`явився належним чином повідомлений про розгляд справи.

ОСОБА_2 в судове засідання 14.11.2025 року не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №295/4638/25 за позовом представника позивача адвоката Ляхова Олександра Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. 21.05.2025 ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій останній просить визнати договір про відступлення права вимоги від 03.02.2025, що був укладений між первісним кредитором ОСОБА_3 та новим кредитором ОСОБА_1 , незаконним та скасувати його.

Крім того, 18.09.2025 року ОСОБА_2 подав позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування.

21.09.2025 року ОСОБА_2 подав позов до КДКА Житомирської області та ОСОБА_4 про скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Житомирської області №45/7.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Нормою п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої 251 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що підставою для зупинення провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, у якій рішення не набрало законної сили.

Зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України можливе у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

В постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19 вказано, що метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В постанові від 01.03.2024 у справі №910/17615/20 Верховний Суд звертав увагу, що до умов застосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України належать, серед іншого, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у іншій справі; пов`язаність справи з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення; обґрунтованість судового рішення, в якому має бути проаналізовано, чи дійсно від наведених обставин залежить вирішення спору в цій справі, та належно мотивовано, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи зумовлюється виявленням в ній саме обставин, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено і саме це і є першопричиною перешкоди у здійсненні правосуддя в справі, що зупиняється.

Посилаючись на неможливість розгляду цієї справи до зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування, адміністративного справи №240/22368/25 про скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Житомирської області №45/7 від 29.08.2025 року та позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування поданої 18.09.2025 року ОСОБА_2 посилався на те, що у разі задоволення вказаних позовів у позивача будуть відсутні правові підстави для звернення з цим позовом.

Суд не погоджується з такими доводами з огляду на таке.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Інститут зупинення провадження у справі впроваджений для об`єктивного і правильного розгляду залежних одна від одної цивільних чи інших справ, зокрема, з метою недопущення у подальшому здійснення процедури повороту виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Із змісту статті 251 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частин 4, 5, 6 статті 82 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17.

Суд, проаналізувавши доводи відповідача, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження, оскільки ним не доведено, яким чином рішення у справі №240/22368/25 та звернення відповідача з зустрічним позовом може вплинути на розгляд справи про стягнення боргу за договором позики, тому суд вважає, що зупинення справи призведе до необґрунтованого затягування її розгляду і порушить принцип ефективності судового процесу.

Крім того, суд під час судового розгляду цієї справи і при ухваленні в ній рішення за наслідками судового розгляду може самостійно надати оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, зібрані докази дозволять встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, тобто відсутня об`єктивна неможливість вирішення цього спору до розгляду іншої справи, який є обов`язковим критерієм для застосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає правових підстав для зупинення провадження у справі, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання поданого ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя І.М. Єригіна