Справа № 708/672/25
Провадження № 2/696/390/25
18 листопада 2025 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Білопольської Н.А.,
за участі секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,
представника позивача Колісника М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, -
АТ «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», звернулося до Чигиринського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 18 938,54 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Договір про надання послуг з електропостачання не зберігся. З 2024 року споживач від електропостачання відключений.
08 січня 2025 року під час проведення перевірки за вищевказаною адресою виявлено порушення п.п. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення електроустановки до електричної мережі оператора системи розподілу через прилад обліку без порушення схеми обліку, шляхом підключення електропроводів на ПЛ- 0,4 кВ, факт порушення зафіксовано фотозйомкою.
Відповідач з ініціативою укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії після смерті ОСОБА_2 до оператора системи розподілу не звертався та безоплатно користувався електричною енергією.
На засідання комісії з розгляду акту про порушення, призначене на 13 лютого 2025 року, споживач не з`явився, а тому розгляд було відкладено на 03 березня 2025 року.
03 березня 2025 року споживач знову не з`явився і на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було прийнято рішення, оформлене протоколом № 008044 від 03 березня 2025 року, провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії, у відповідності до вимог п.п. 5 п. 8.4.2, п.п. 5 п. 8.4.8, п. 8.4.11 ПРРЕЕ за період з 21 жовтня 2024 року по 08 січня 2025 року (з дня останнього контрольного огляду), виходячи з перерізу проводу, алюміній 4 мм2. Обсяг необлікованої електричної енергії склав 1920 кВт, а сума нарахувань 18 938,54 грн.
04 березня 2025 року споживачу було направлено копію протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення від 03 березня 2025 року, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії та рахунок на оплату, однак останній ухиляється від добровільної сплати завданих збитків, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 07 липня 2025 року задоволена заява про самовідвід судді Попельнюха А.О.
Розпорядженням голови Чигиринського районного суду Черкаської області від 08 липня 2025 року справа передана до Кам`янського районного суду Черкаської області у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чигиринського районного суду Черкаської області, причина: не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кам`янського районного суду Черкаської області від 14 липня 2025 року визначено суддю Білопольську Н.А.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Колісник М.І. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Судом постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.
Протоколом № 008044 засідання комісії з розгляду актів про порушення відокремленого структурного підрозділу «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» від 13 лютого 2025 року розгляд акта про порушення № 008044 від 08 січня 2025 року відкладено на 03 березня 2025 року у зв`язку з неявкою споживача (а.с. 17).
На засіданні комісії з розгляду актів про порушення, що відбулось 03 березня 2025 року, по споживачу ОСОБА_2 вирішено провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії, у відповідності до вимог пп. 5 п. 8.4.2, п.п. 5 п. 8.4.8, п. 8.4.11 ПРРЕЕ за період з 21 жовтня 2024 року по 08 січня 2025 року (з дня останнього контрольного огляду), виходячи з перерізу проводу алюміній 4 мм2, та застосувати згідно умов договору та ПРРЕЕ відповідні коефіцієнти, режим роботи та/або час використання самовільного підключення. Обсяг та вартість необлікованої електричної енергії склав: 1920 кВт*год на суму 18 938,54 грн, що оформлено протоколом засідання комісії № 008044 від 03 березня 2025 року і розрахунком обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ (а.с. 20, 22).
Із листа-повідомлення ПАТ «Черкасиобленерго» від 04 березня 2025 року № 73 вбачається, на адресу ОСОБА_2 , що по АДРЕСА_1 , направлено матеріали засідання комісії по розгляду акта про порушення № 008044 від 08 січня 2025 року (а.с. 21). Також на адресу ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 , направлено претензію про відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, від 17 квітня 2025 року № 98 (а.с. 27).
Як вбачається із наданої інформації виконавчого комітету Медведівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 16 квітня 2025 року № 481/02-09, домоволодіння АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак за даними погосподарського обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважаються померлими. На даний час у будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 25).
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2025 року витребувано у Чигиринському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та копію актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно із записом акта про народження № 8, складеного 13 травня 1989 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати.
Відповідно до актового запису про смерть № 06 від 26 січня 2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 48 років.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.
Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
За приписами ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Судом встановлено, що 08 січня 2025 року контролери ВСП «Смілянські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» здійснили технічну перевірку житлового будинку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої був складений акт про порушення № 008044 від 08 січня 2025 року.
Відповідно до акту про порушення видом порушення зазначено: самовільно підключив електроустановку до електричної мережі оператора системи розподілу через прилад обліку без порушення схеми обліку шляхом підключення електропроводів на ПП-0,4 кВ.
Рішення комісії оформлено протоколом № 008044 від 03 березня 2025 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 визнаний причетним до порушення. Проведено розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії.

З наданих суду доказів вбачається, що порушення обліку електричної енергії здійснено споживачем ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факт того, що саме відповідач ОСОБА_2 здійснив самовільне підключення до електричних мереж позивача.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, позивач не надав належних доказів (договір, платіжні документи), пов`язаних з нарахуванням та сплатою ОСОБА_1 платежів за отриману електроенергію.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що саме відповідач ОСОБА_1 порушив облік електричної енергії згідно акту про порушення від 08 січня 2025 року, складеного контролерами ВСП «Смілянські електричні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго».

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 4 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року (справа № 129/1033/13-ц) зазначила, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, якщо інша сторона не надала доказів протилежного. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто «концепція негативного доказу» не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Аналізуючи викладене вище у сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем не доведено порушення його цивільних прав відповідачем з огляду на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про самовільне підключення саме відповідача до електричної мережі оператора системи, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-283, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Черкасиобленерго», від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі» АТ «Черкасиобленерго», до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач Акціонерне товариство «Черкасиобленерго», юридична адреса: вул. Гоголя, буд. 285, м. Черкаси Черкаської області, 18002, , від імені якого діє відокремлений структурний підрозділ «Смілянські енергетичні мережі», місцезнаходження: вул. Саражі Євгена, буд. 10, м. Сміла Черкаського району Черкаської області, 20708, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Н.А. Білопольська