Провадження № 2/554/5050/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року м.Полтава

Шевченківський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Материнко М.О.

за участю секретаря судових засідань - Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління майном комунальної власності міста, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, у якому просила визнати право користування на законних підставах жилим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 41,7 кв. м, житловою площею 24,6 кв.м, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з 11 жовтня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 11 жовтня 2014 року була зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є комунальною, де і проживає постійно з моменту реєстрації по даний час. Дана квартира, в якій вона проживає вже більше 11 років, надавалася у користування гр. ОСОБА_2 , який був зареєстрований у ній як основний квартиронаймач з 1968 року до 27.10.1999 року, та знятий з реєстрації в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з основним квартиронаймачем, ОСОБА_2 , була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , яка була знята з реєстрації в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знят з реєстрації у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачка зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 22.07.2014 №185 «Про переоформлення особових рахунків» було вирішено переоформити особові рахунки н квартиру АДРЕСА_1 з померлого ОСОБА_2 на сина - ОСОБА_4 .

08 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та Позивачем - ОСОБА_1 був укладений шлюб, після чого Позивачка вселилась у квартиру АДРЕСА_1 , як член сім`ї наймача і з 11.10.2014 року на законних підставах, постійно проживає в квартирі до сьогоднішнього дня.

ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловік Позивачки - ОСОБА_4 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_6 , Рішенням Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради №277 «Про переоформлення особового рахунку» було вирішено переоформити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 , з померлого ОСОБА_4 на його дружину ОСОБА_1 .

Позивачка зазначає, що оскільки ордер на квартиру, в якій вона тривалий час проживає, в неї відсутній, з метою забезпечення можливості приватизації займаного житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 , вона звернулася Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, стосовно надання копії ордеру на вищевказану квартиру, на що їй було надано відповідь про те,що відомості про заселення ОСОБА_5 та його родини в квартиру АДРЕСА_2 відсутні, відомості про прописку ОСОБА_5 відсутні теж.

Відсутність ордеру на житло, в якому вона мешкає, перешкоджає їй реалізувати своє право на приватизацію займаної квартири, а тому вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

02 жовтня 2025 року від відповідача Управління майном комунальної власності міста до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Вказано, що основною причиною звернення позивача до суду є відсутність ордеру займаної нею квартири. Пошук копій ордеру у обслуговуючої організації будинку не дав позитивного результату, що є перешкодою для подальшої реалізації конституційного права позивача на приватизацію займаного житлового приміщення, у майбутньому. Представником відповідача у відзиві повідомлено, що Управління майном комунальної власності міста діє виключно в межах закону і жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювало порушення, визнання чи оспорювання прав позивачів, в тому числі і права на приватизацію .

08 жовтня 2025 року через електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС Представник позивача, адвокат Шерстюк Анастасія Олегівна, подала до суду відповідь на відзив, разом із якою, на підтвердження технічних характеристик житла, надала копію Технічного паспорта, Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також довідку БТІ щодо квартири АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Управління майном комунальної власності міста Рудич Олександр Васильович у відзиві просив проводити розгляд справи без участі представника управління.

19 листопада 2025 року від Позивача та її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі в якій позивач підтримала свої позовні вимоги просила їх задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, будучи належним чином повідомленими про дату місце та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили, про причину його неявки суд не повідомлено .

Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Також ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Судом встановлено, що згідно Рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих № 182 від 27 березня 1968 року було затверджено акт Державної приймальної комісії від 27 березня 1968 року по прийому в експлуатацію 70-квартирного жилого будинку по АДРЕСА_3 тресту спеціалізованих робіт Облміжколгоспбуд та дозволено тресту Облміжколгоспбуд провести заселення згаданого будинку.

Однак, згідно листа Виконавчого комітету Полтавської міської ради NT04.1.1-11/8680-769 від 28.05.2025 вбачається, що відомості про заселення ОСОБА_5 та його родини в квартиру АДРЕСА_2 згаданого будинку в розпорядчих документах виконкому Полтавської міської Ради депутатів розпорядчих трудящих за 1968 рік, відсутні.

В протоколах засідань виконкому Октябрської районної Ради народних депутатів за 1982 рік відомості про прописку ОСОБА_5 відсутні теж.

Квартира АДРЕСА_1 була у користуванні гр.. ОСОБА_2 , який був знятий з реєстрації в зв`язку зі смертю ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Разом з основним квартиронаймачем, ОСОБА_2 , була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , яка була знята з реєстрації в зв`язку зі смертю ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (знят з реєстрації у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 )

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що 08 жовтня 2014 року одружились ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , актовий запис № 1697.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 1140.

Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в місті Полтаві ради від 12 листопада 2024 року № 277 Про переоформлення особового рахунку було вирішено переоформити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 , з померлого ОСОБА_4 на його дружину ОСОБА_1 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , вбачається, що остання з 11.10.2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 20.05.2016 року № 207 Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві вирішено вулицю Люксембург Рози та вулицю Раїси Кириченко об`єднати у запис: виулиця ОСОБА_6 .

З копії довідки № 1527 виданої начальником КП «ЖЕО № 2» Ландар О.М. від 27.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно одна зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , являється квартиронаймачем. Форма власності квартири - комунальна.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , який виготовлено 22.04.2025 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» та Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № TIO1:0708-6866-6771-1667, копії яких надано Позивачем, квартира загальною площею 41.7 м2, житловою площею 24,6 м2, розташована на 5 поверсі будинку та складається із: коридору (1) площею 4,8 кв.м., санвузлу (2) площею 3,1 кв.м., кухні (4) площею 7,3 кв.м., кімнати (5) площею 10,5 кв.м, кімнати (7) площею 14,1 кв.м, а також балкон к=0,8 1,9 кв.м., вбачається, що замовниками вказаної документації є фізична особа ОСОБА_1 ).

У вказаних документах, а також у довідці ПП ПБТІ «Інвентаризатор» по замовленню N 1-3856 від 15.04.2025 р. від 29 квітня 2025 року, зазначено, що нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт у квартирі АДРЕСА_2 , реставрація - відсутні.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.1. ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення .

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів, зокрема, ордеру на жиле приміщення.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб, оскільки позивач довів, що фактично проживає та зареєстрований на законних підставах в житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 , та має право користування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, незважаючи на відсутність ордеру на жиле приміщення, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.6, 58, 63 ЖК України, ст.ст.2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування жилим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати право користування на законних підставах жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 41,7 кв. м, житловою площею 24,6 кв.м. за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з 11 жовтня 2014 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Управління майном комунальної власності міста, адреса місцезнаходження: за адресою: вул.Соборності, буд.36, м.Полтава, код ЄДРПОУ 13967034.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради місцезнаходження за адресою: вул.Івана Мазепи, буд.30, м.Полтава, код ЄДРПОУ 13961729.

Суддя М.О. Материнко