Справа № 373/3540/25
Номер провадження 2/373/1859/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Опанасюк І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом та просять визнати за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :05:001:0006 ; визнати право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 кадастровий номер земельної ділянки :05:009:0022 за ОСОБА_2 .

При цьому, в позовній заяві ОСОБА_1 ставить питання визнання за ним права власності на земельну ділянку, власником якої є відповідач, а за відповідачем ОСОБА_2 просить визнати право власності на належну позивачу земельну ділянку.

Вивчивши дану заяву та додані до неї документи в якості доказів, вважаю, що подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України виходячи з наступного.

Щодо ціни позову та сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п.1 п. й ч. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за такою ставкою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Визначаючи ціну позову позивач керувався нормативно - грошовою оцінкою одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим та за областями яка розміщена на сайті:https://land.gov.ua/informatsiia-shchodo-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-odynytsi ploshchi-rilli-v-rozrizi-oblastei/, з урахуванням площі земельної ділянки, про що зазначив в позовній заяві.

Проте, позивач не звернув уваги, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок в розрізі областей, опубліковані Державною службою з питань геодезії картографії та кадастру, на вказаному сайті, станом на 01.01.2022 року.

В той же час, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право, на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), виконується з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації при нормативна грошовій оцінці визначає центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (п. 289.3 ПКУ)

При цьому, коефіцієнт індексації встановлюється кожен рік.

Позивачем при цьому не вказано про неможливість отримати витяг Головного управління Держгеокадастру у Київській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0006.

Отже, суд не вважає вірною оцінку земельної ділянки :05:001:0006, самостійно зроблену позивачем із посиланням на сайт https://land.gov.ua/informatsiia-shchodo-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-odynytsi-ploshchi-rilli-v-rozrizi-oblastei/, що впливає на ціну позову.

Крім того, відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд вирішити право власності щодо 2 (двох) земельних ділянок, при цьому жодним чином не вказуючи ціну земельної ділянки №:05:009:0022, що також впливає на розмір заявлених позивачем вимог.

В даному випадку заявлено по суті дві самостійні вимоги майнового характеру про визнання права власності на земельні ділянки за двома різними особами, які об`єднані позивачем в одному позові, за яким позивачем сплачено судовий збір, як за одну вимогу майнового характеру, при цьому ціна позову визначена позивачем самостійно з інтернет ресурсу за даними Дергеокадастру станом на 01.01.2022, а відтак судовий збір сплачено позивачем не в повному обсязі.

Окремо, щодо змісту позову та позовних вимог, суд зауважує наступне.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав наведені у ст. 16 цього Кодексу і вирішуються в порядку позовного провадження.

За правилом вказаних вище норм процесуального закону, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду.

Звісно, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, однак, суд звертає увагу позивача не те, що вимога щодо визнання за відповідачем земельної ділянки з кадастровим №:05:009:0022 є некоректною у стандартному розумінні, оскільки позивач і відповідач мають протилежні інтереси, та відповідач наділений самостійним правом звернення до суду.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на наведене, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки, відповідно до вимогст. 185 ЦПК України, необхідно залишити без руху та надати позивачу термін 5 днів з моменту отримання ухвали на усунення вказаних недоліків, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

Суд окремо зазначає, що залишення позову без руху з підстав, передбачених Законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заяви буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 175, 177 ,185 ,260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачам, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : І.О.Опанасюк