Справа №539/3909/25 Провадження №2/549/304/25
УХВАЛА

20 листопада 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області:

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання Бойка В.С.

представника позивача адвоката Солдаткіна О.С.

представника відповідача приватного виконавця

виконавчого округу Полтавської області

Гречин Н.В. адвоката Панченко О.О

представника відповідача ОСОБА_1

адвоката Ступніка С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду селища Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи» про визнання правочину з продажу майна на електронних торгах недійсним,

установив:

У провадженні Чорнухинського районного суду Полтавської області перебуває зазначена справа.

Представник позивача адвокат Солдаткін О.С. 07.11.2025 під час розгляду справи заявив відвід судді Крєпкому С.І..

У зв`язку з заявленням стороною позивача відводу судді та наданням додаткового часу для мотивування заяви про відвід судове засідання відкладено на 14 год 00 хв 20.11.2025.

Заява про відвід мотивовано наявністю обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи зважаючи на таке.

Ухвалою від 18 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі №539/3909/25 та призначено підготовче засідання на 16 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини 3 статті 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, а у виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Натомість суддя Крєпкий С.І. скоротив цей строк, закривши підготовче провадження ухвалою від 16 жовтня 2025 року, тобто менш ніж через місяць після відкриття провадження, та призначив справу до розгляду по суті на 07 листопада 2025 року.

Скорочення строку підготовчого провадження здійснено без будь-якого обґрунтування та всупереч інтересам належної підготовки справи до розгляду, що свідчить про намагання судді якнайшвидше розглянути справу без належного дослідження всіх її обставин.

Фактично було проведено лише 1 підготовче засідання, під час якого не було належним чином з`ясовано позиції сторін, не досліджено питання необхідності призначення експертизи, не вирішено інші важливі процесуальні питання.

Поспішність у переході до розгляду справи по суті без належної підготовки порушує права позивача на справедливий судовий розгляд та свідчить про упереджене ставлення судді.

Під час судового засідання 07 листопада 2025 року суддя Крєпкий С.І. показав упереджене та необ`єктивне ставлення до позивача, що виявилось у категоричному та безпідставному відхиленні всіх заявлених клопотань.

До початку судового розгляду позивачем було заявлено клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 105,7 квадратних метрів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність такої експертизи обумовлена тим, що предметом спору є правомірність проведеної оцінки даного майна та наслідки його реалізації на електронних торгах за явно заниженою ціною.

У клопотанні про призначення експертизи були викладені підстави для її проведення, зокрема те, що згідно із звітом про оцінку майна №678, складеним ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», вартість будинку визначена у розмірі лише 21 100,00 гривень, що становить 200 гривень за квадратний метр.

Така вартість є заниженою порівняно з ринковими цінами на аналогічну нерухомість у регіоні. Доказом цього є факт реалізації майна на електронних торгах за ціною 104 657 гривень при стартовій ціні 21 100,00 гривень, тобто ціна збільшилась майже у п`ять разів під час торгів, що беззаперечно свідчить про невідповідність початкової оцінки реальній ринковій вартості об`єкта.

Крім того, у клопотанні були наведені порушення методології оцінки майна: у звіті про оцінку не враховано вартість земельної ділянки, на якій розташований будинок, що суперечить вимогам пункту 22 Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна»; оцінка проводилась без особистого огляду об`єкта оцінки, що порушує вимоги пунктів 50, 51 та 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав.

Незважаючи на обґрунтованість та необхідність проведення експертизи для встановлення усіх важливих обставин справи, суддя Крєпкий С.І. відхилив дане клопотання без належного мотивування, не надавши жодних аргументів щодо можливості встановлення дійсної вартості майна без проведення експертизи.

Повторно заявлене клопотання після пояснення учасників справи та дослідження письмових доказів також було відхилено суддею в такий самий спосіб - без належного обґрунтування та без врахування того, що без спеціальних знань у галузі оцінки майна неможливо встановити відповідність проведеної оцінки вимогам національних стандартів та визначити розмір завданих позивачу збитків.

Крім цього, представником позивача заявлялось клопотання про не прийняття до розгляду доказів, які були подані представником відповідача адвокатом Панченко О.О. з порушенням процесуального строку, проте суддя Крєпкий С.І. не вважав це за порушення строку і прийняв дані докази до розгляду.

Наведена поведінка судді порушує норми процесуального законодавства.

Питання визначення ринкової вартості нерухомого майна, відповідності методології оцінки національним стандартам, правильності врахування всіх складових майнового комплексу однозначно потребують спеціальних знань і не можуть бути вирішені без проведення експертизи.

Як зазначено у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5, висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Важливо підкреслити, що хоча відповідно до статті 189 ЦПК України клопотання про призначення експертизи зазвичай заявляється на стадії підготовчого провадження, процесуальний закон не забороняє призначати судову експертизу під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 222 ЦПК України під час відкриття розгляду справи по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви або клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні, та вирішує їх після заслуховування думки інших учасників справи.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті суд залишає без розгляду заяви та клопотання лише у випадку, якщо вони без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні.

Як встановлено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року у справі №910/9971/17, поважною причиною несвоєчасного заявлення клопотання про призначення експертизи визнається неможливість надання експертного висновку у строки, встановлені для подання доказів, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Клопотання не могло бути заявлене раніше через безпідставне скорочення суддею строків підготовчого провадження та поспішний перехід до розгляду справи по суті.

Проте суддя Крєпкий С.І. не з`ясував причини, з яких клопотання не було заявлено на стадії підготовчого провадження, не надав можливості обґрунтувати поважність причин несвоєчасного заявлення клопотання.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 2 квітня 2025 року у справі №704/88/19 підкреслив активну роль суду, якщо експертна установа не наділена правом проводити певні види експертиз, суд має самостійно визначити іншу експертну установу, якщо експертиза необхідна для правильного вирішення справи.

Така правова позиція підтверджує, що суд не може формально відхиляти клопотання про експертизу, а повинен вживати всіх заходів для встановлення істини у справі.

Відмова судді у призначенні експертизи порушує стандарти справедливого судового розгляду, встановлені Європейським судом з прав людини. У справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 (пункт 71 рішення) ЄСПЛ визначив, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Необґрунтована відмова у призначенні експертизи порушує саму суть права на судовий захист.

Суддя Крєпкий С.І. своєю відмовою у призначенні експертизи продемонстрував пасивність та небажання встановлювати об`єктивну істину у справі.

У справі «Проскурников проти Росії» (заява № 48364/11) ЄСПЛ встановив порушення статті 6 Конвенції через необґрунтовану відмову в призначенні незалежної експертизи. ЄСПЛ наголосив: справедливий судовий розгляд має бути змагальним і гарантувати рівність сторін. Коли експертний висновок має вирішальне значення для справи, сторона повинна мати можливість оскаржити призначення експерта та поставити йому запитання.

Суддя позбавив позивача можливості довести свою позицію через проведення незалежної експертизи.

У випадках, коли вирішення справи залежить від певних обставин, суд повинен роз`яснити учаснику справи його право на заявлення клопотання про призначення експертизи.

Суддя Крєпкий С.І. не лише не роз`яснив таке право, а навпаки - двічі відхилив клопотання без належної мотивації.

Окрім відхилення клопотань про експертизу, суддя Крєпкий С.І. під час судового засідання демонстрував загальне упереджене ставлення до позивача, що проявлялось у перебиванні його виступів, ігноруванні його аргументів, демонстративному небажанні заслуховувати пояснення щодо необхідності проведення експертизи.

Суддя показав своє прагнення якнайшвидше завершити розгляд справи без належного дослідження обставин, що створює враження про наявність у судді заздалегідь сформованої позиції щодо вирішення справи.

Поведінка судді порушує принципи цивільного судочинства, закріплені у статті 2 ЦПК України, зокрема принципи верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності.

Відмова у призначенні експертизи без належного обґрунтування порушує також принцип обов`язковості судового рішення та забезпечення права на апеляційний перегляд справи та касаційне оскарження судового рішення, оскільки створює передумови для постановлення необґрунтованого рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, неупередженість суду означає відсутність будь-яких упереджень чи схильності і може перевірятися різними способами. Суд має бути неупередженим як з об`єктивної точки зору, коли він має надавати достатні гарантії для виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів з цього приводу, так і з суб`єктивної, коли жоден із членів складу суду не повинен виявляти упередженість особистого характеру.

У даному випадку поведінка судді Крєпкого С.І. викликає обґрунтовані сумніви в його об`єктивності та неупередженості з обох точок зору.

Додатково звертає увагу, що у справі йдеться про майнові інтереси позивача. Реалізація його майна за заниженою вартістю завдала йому істотних збитків.

Без проведення експертизи неможливо встановити реальний розмір цих збитків та обґрунтованість початкової оцінки майна.

Відмова судді у призначенні експертизи фактично позбавляє позивача можливості захистити свої майнові права та отримати справедливе судове рішення.

Подальший розгляд справи суддею Крєпким С.І. створює реальну загрозу постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, оскільки суддя вже продемонстрував своє небажання всебічно досліджувати обставини справи та забезпечувати реалізацію процесуальних прав позивача, що порушує право позивача на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також конституційне право на судовий захист, передбачене статтею 55 Конституції України.

Представник відповідача приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. адвокат Панченко О.О. в поданих письмових запереченнях вважає заяву про відвід необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню зважаючи на таке.

В заяві представник позивача зазначає, що головуючий суддя Крєпкий С.І. менше ніж через місяць після відкриття провадження призначив розгляд справи та призначив 16.10.2025 до судового розгляду скоротивши строк підготовчого провадження.

Строки розгляду цивільної справи залежать від виду провадження: у загальному позовному провадженні загальний строк становить до 125 днів, а у спрощеному до 65 днів. Ці строки включають підготовче провадження та розгляд справи по суті, але можуть бути продовжені за певних умов.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

В підготовчому засіданні, яке відбулося 16.10.2025, адвокат Солдаткін О.С. повідомив суду, що немає жодних клопотань вирішення яких проводиться на стадії підготовчого засідання, проти закриття підготовчого засідання не заперечував.

В такому випадку у суду були відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання, відповідно суд правомірно закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду.

Кількість підготовчих засідань нормами ЦПК України не регламентовано, проте суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (ч.1 ст.210 ЦПК України).

Інша підстава для відводу зазначена представником позивача, це не задоволення клопотання позивача на стадії розгляду справи по суті про призначення судової експертизи та про не прийняття доказів поданих адвокатом Панченко О.О. поданих на стадії підготовчого провадження, а саме доказів приєднаних до заперечення на відповідь на відзив.

Таким чином, представник позивача не погоджується з рішеннями, які були викладені протокольно.

Проте, представник позивача, двічі прохаючи суд задовольнити клопотання про призначення судової експертизи вже на стадії розгляду справи по суті, навіть не попросив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання зазначеного клопотання до суду.

Якщо клопотання подано з порушенням строків за ЦПК України, суд залишить його без розгляду, якщо не буде поважних причин пропуску. Для поновлення строку необхідно подати клопотання про поновлення строку, але одночасно із ним слід вчинити ту процесуальну дію, щодо якої строк було пропущено (тобто подати саме клопотання, щодо якого пропущено строк). Суд розглядає клопотання про поновлення строку за наявності причини його пропуску.

Вважає, що заявлений відвід судді Крєпкому С.І. не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами ЦПК України.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення.

Таким чином, незгода учасника із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді.

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Представник позивача заяву про відвід підтримав.

Представник відповідача приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. адвокат Панченко О.О. проти задоволення заяви про відвід заперечувала з викладених у запереченнях на заяву про відвід підстав.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ступнік С.В. вважав заяву про відвід судді є безпідставною і просив відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши представників сторін, вважає, що заява представника позивача про відвід судді задоволенню не підлягає зважаючи на таке.

Згідно з ч.ч.3,7 статті 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У справі відвід судді Крєпкому С.І. заявлено безпосередньо в судовому засіданні 07.11.2025, тому питання про відвід вирішується судом, який розглядає справу.

Відповідно до частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

За приписами ч.2 ст.214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Згідно з ст.221 ЦПК України головуючий з`ясовує обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками та роз`яснює їх у разі необхідності, крім випадків, коли учасника справи представляє адвокат.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Залишення судом без задоволення заяви чи клопотання відповідного учасника процесу не може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді.

Незгода з процесуальними рішеннями може бути викладена в апеляційній скарзі на рішення суду у справі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, зазначаються у мотивувальній частині рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті судом першої інстанції (п.3 ч.4 ст.265 ЦПК України, ч.3 ст.258 ЦПК України).

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законом.

Заява про відвід судді подана адвокатом Солдаткіним О.С. не у строк, який визначено частиною 3 статті 39 ЦПК України, і не містить виняткових випадків, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного у цій статті строку.

Наведені у заяві обставини по суті зводяться до незгоди представника позивача Солдаткіна О.С. з процесуальними рішеннями, постановленими головуючим суддею в ході судового засідання.

Такі обставини не є підставами для відводу згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України, з приписами якої представник позивача обізнаний.

Заява про відвід не містить обставин, які б свідчили про упередженість чи необ`єктивність судді Чорнухинського районного суду Полтавської області Крєпкого С.І. під час розгляду цивільної справи.

З огляду на викладене, суд вважає подану адвокатом Солдаткіним О.С. заяву такою, що є завідомо безпідставною та спрямована на перешкоджання розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 ч.2 ст.44 ЦПК України закріплено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне попередити представника позивача адвоката Солдаткіна О.С. про недопустимість зловживання процесуальними правами та відповідальність за такі дії й заходи процесуального примусу, передбачені ст. 144-148 ЦПК України, які можуть бути застосовані в таких випадках.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.39,40 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Солдаткіна Олександра Сергійовича про відвід судді Чорнухинського районного суду Полтавської області Крєпкого Сергія Івановича відмовити.

Попередити представника позивача Солдаткіна Олександра Сергійовича про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата складення повного тексту ухвали - 21.11.2025.

Суддя Крєпкий С.І.