Справа № 639/2885/25
Провадження № 2-др/639/27/25
28 листопада 2025 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Борисенка О.О.,
секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернишової Оксани Юріївни про ухвалення додаткового рішення по справі № 639/2885/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,
17.11.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернишової Оксани Юріївни до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла заява, що сформована в системі «Електронний суд» 14.11.2025, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
В обґрунтування заяви представник позивача зазначила, що до ухвалення рішення від 12.11.2025 у справі № 639/2885/25 представником позивача адвокатом Чернишовою О.Ю. у позовній заяві викладено заяву про надання доказів витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у справі. Відповідно до укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Чернишовою О.Ю. договору, сторони погодили фіксований розмір гонорару, та відповідно до акту виконаних робіт від 14.11.2025 виконані роботи на суму 5000,00 грн, оплата гонорару сплачується клієнтом після 30 робочих днів з дати набрання чинності судовим рішенням.
18.11.2025 ухвалою суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення прийнято та призначено до судового розгляду без виклику у судове засідання учасників справи (а.с.225).
28.11.2025 до суду від представника відповідача Гриниха Т.Ю., яка діє на підставі довіреності, надійшла заява, сформована в системі «Електроний суд» 27.11.2025, в якій пона просила відкласти судове засідання, у зв`язку з тим, що представник АТ КБ «Приватбанк» Деркач О.Р., яка брала участь у цій справі, перебуває у відпустці.
Також, представник АТ КБ «Приватбанк» Гриниха Т.Ю. подала до суду клопотання, в якому просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу до мінімально розумної суми, що підлягає компенсації, та зазначити у резолютивній частині рішення, що сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача, зазначена без відрахування податків та зборів.
Клопотання обґрунтоване тим, що в акті наданих послуг не вказано часу, витраченого на надання правничої допомоги, а тому неможливо співставити кількість затраченого часу до виконаної роботи та вартості такої; враховуючи поширену судову практику з розгляду справ цієї категорії, складання позовної заяви для професійного та досвідченого адвоката не становить надмірної складності, не потребує значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної та технічної роботи. Крім того, представник позивача безпідставно зазначила в акті представництво інтересів в суді 19.05.2025, адже перше підготовче засідання у справі призначено на 05.06.2025. Сторона відповідача вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн є неспівмірними зі складністю цього спору, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності, вказана сума є завищеною та не відповідає дійсним, необхідним витратам. На думку сторони відповідача, вказані обставини є підставою для звільнення відповідача від відшкодування цих витрат та просить відмовити у задоволенні таких.
Суд зазначає, що питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору призначено до судового розгляду без виклику у судове засідання учасників справи.
Отже, перебування представника відповідача Деркач О.Р. у відпустці не є перешкодою для вирішення судом цього питання.
Крім того, представник відповідача Деркач О.Р. у судовому засіданні 12.11.2025 висловила свою думку щодо покладення на АТ КБ «Приватбанк» судових витрат, заперечивши проти цього у повному обсязі, оскільки, на її думку, відсутня вина відповідача у накладенні арешту на спадкове майно.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.
Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Рішенням Новобаварського районного суду міста Харкова від 12.11.2025 по справі № 639/2885/25, позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна задоволено. Знято арешт з нерухомого майна власника ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (до перейменування - АДРЕСА_2 , що накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 60294250, виданий 11.10.2019 Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біловою Христиною Борисівною, зареєстроване обтяження арешт нерухомого майна ОСОБА_4 , номер запису про обтяження 41960367. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 грн 96 коп. (а.с.206-209).

У позовній заяві представник позивача адвокат Чернишова О.Ю. зазначила, що попередній розмір витрат на правничу допомогу становить 5000,00 грн (а.с.27-29).

У цій справі представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснює адвокат Чернишова Оксана Юріївна, яка діє на підставі ордеру, та здійснює адвокатську діяльність індивідуально (а.с.4).

Відповідно до укладеного 21.04.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Чернишовою Оксаною Юріївною договору про надання правової (правничої) допомоги, адвокат приймає доручення клієнта надати правову допомогу у Новобаварському районному суді міста Харкова щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_4 (п.1.1). За виконання даного договору адвокату сплачується гонорар у розмірі, встановленому договором (п.1.3). Розмір гонорару та його сплата засвідчується додатком до цього договору (п.4.2) (а.с.219).

Згідно з Додатком № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.04.2025, гонорар адвоката за надання правничої допомоги визначається у фіксованому розмірі із такого розрахунку: складання позовної заяви про зняття арешту з нерухомого майна спадкодавці ОСОБА_4 , складення необхідних клопотань процесуального характеру 3000,00 грн; складення відповіді на відзив 1000,00 грн; представлення інтересів клієнта в сумі 2000,00 грн судове засідання один судодень.

14.11.2025 адвокат Чернишова О.Ю. та клієнт ОСОБА_1 склали Акт виконаних робіт до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.04.2025, згідно з яким, адвокатом клієнту надані послуги в цілому на суму 5000,00 грн, з яких: складення позовної заяви про зняття арешту, клопотання про залучення третіх осіб 3000,00 грн; представлення інтересів клієнта в суді у судових засіданнях 15.07.2025, 19.05.2025, 23.10.2025, 12.11.2025 2000,00 грн. Оплата гонорару здійснюється після підписання акту приймання-передачі наданих послуг, гонорар сплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі (а.с.220).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмету спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

Європейський суд з прав людини висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Отже, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: 1. договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай укладається в письмовій формі; 2. за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3. як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4. адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5. адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6. відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару.

Як свідчать надані стороною позивача документи, адвокатський гонорар у цій справі обчислений у фіксованому розмірі та становить загалом 5000,00 грн.

Верховний Суд у постанові № 905/1795/18 від 07.11.2019 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та розумною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.

Відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Сторона відповідача повністю заперечувала проти покладення на АТ КБ «Приватбанк» понесених позивачем судових витрат, а також подала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Оцінивши надані документи та доводи в обґрунтування суми заявлених витрат на правничу допомогу, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн не є цілком співмірним з: ціною позову, із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт), оскільки справа є типовою, нескладною, не містить великого обсягу доказів, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернишова О.Ю. брала участь у двох підготовчих засіданнях, які завжди розпочиналися в час їх призначення: 15.07.2025, 23.10.2025 та в одному судовому засіданні, яке розпочалося вчасно - 12.11.2025, яким закінчено розгляд справи. Підготовчі та судове засідання тривали не більше однієї години кожне Крім позовної заяви представником позивача, з врахуванням відзиву відповідача, подано ще клопотання про залучення третіх осіб (а.с.95-96,184-188,199-204, 74-75).

У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

Відповідно до правового висновку, викладеному у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 357/8695/23, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката у цій справі, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру (з врахуванням категорії справи), з принципу справедливості та розумності, та доходить висновку про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу до 3500,00 грн, оскільки ці витрати є доведеними та їх розмір обґрунтованим.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн, оскільки позов задоволений у повному обсязі.

Керуючись ст. 11, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернишової Оксани Юріївни про ухвалення додаткового рішення по справі № 639/2885/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп., без урахування податків та зборів.

Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 46.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 28.11.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО