С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І. Вступна частина

12 листопада 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в особі державного реєстратора Тараненко Ольги Олегівни, Третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.

ІІ. Описова частина

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Солом`янського районного суду м. Києва 28 липня 2025 року.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона набула на законних підставах та зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У червні 2025 року, з наміром продати зазначене майно, Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Шандиби Л.І., де під час перевірки реєстру було виявлено обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, що унеможливлює вчинення реєстраційних дій.

Позивачка вказує, що з метою з`ясування підстав внесення обтяження вона звернулася до Солом`янського відділу державної виконавчої служби та отримала офіційну відповідь, з якої вбачається, що виконавче провадження щодо неї відсутнє, а також відсутні відомості, які могли б ідентифікувати підстави накладення арешту на майно. Матеріали виконавчих проваджень за 2004 рік знищено відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2017 року, у зв`язку з чим неможливо встановити наявність підстав для зняття арешту. У листі також зазначено, що арешт у такому випадку може бути знятий за рішенням суду.

ОСОБА_1 стверджує, що ніколи не була стороною жодного виконавчого провадження, оскільки жодних відомостей за її ідентифікаційними даними немає ні в Єдиному реєстрі боржників, ні в Автоматизованій системі виконавчого провадження. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що арешт було винесено державним реєстратором Тараненко О.О. на підставі невстановленого виконавчого документа, а саме ухвали Жовтневого районного суду міста Києва від 21 листопада 1997 року. Після звернення до Солом`янського районного суду міста Києва для отримання копії вказаної ухвали, Позивачка отримала відповідь, з якої випливає, що суд жодної справи щодо неї чи її нерухомого майна не розглядав.

Крім того, Позивачка зазначає, що у відповіді Департаменту з питань реєстрації на її звернення № В-5664 від 07 квітня 2025 року щодо внесення змін про обтяження за №57083482 їй рекомендовано звернутися з рішенням суду щодо скасування або припинення запису.

Посилаючись на те, що арешт створює перешкоди в реалізації її права володіння, користування та розпорядження майном, Позивачка вважає, що обтяження є безпідставним і порушує її права як власника, а тому просить зняти арешт (обтяження) з нерухомого майна за № 57083482, індексний номер рішення 75522359, накладений державним реєстратором Тараненко Ольгою Олегівною на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Києва від 21 листопада 1997 року на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представника в судове засідання не направив, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, відзиву на позовну заяву не подала, представника в судове засідання не направила, хоча була повідомлена про розгляд справи належним чином.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копією договору міни квартири від 08.07.1995. Таим чином, право власності на це майно набуто на законних підставах і зареєстровано відповідно до вимог законодавства.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на квартиру накладено обтяження у вигляді арешту, зареєстроване державним реєстратором Тараненко Ольгою Олегівною під номером 57083482 з індексним номером рішення 75522359. Підставою для реєстрації арешту зазначено ухвалу Жовтневого районного суду міста Києва від 21 листопада 1997 року.

Водночас, з відповіді Солом`янського районного суду міста Києва на запит Позивачки випливає, що жодної справи щодо ОСОБА_1 чи її нерухомого майна судом не розглядалося, а копія вказаної ухвали відсутня. Таким чином, встановити конкретну справу, в межах якої могло бути винесено ухвалу про накладення арешту, не виявилося можливим. З огляду на давність події - ухвала датована 1997 роком - та відсутність архівних матеріалів, скасувати таке забезпечення позову (а саме забезпечення, ймовірно, йшлося про заходи забезпечення в межах судового розгляду якоїсь справи) у визначеному процесуальним кодексом порядку неможливо. За цих обставин єдиним ефективним способом захисту прав власника є звернення до суду в позовному провадженні з вимогою про звільнення майна з-під арешту.

З листа Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що виконавче провадження щодо позивачки відсутнє, а матеріали виконавчих проваджень за 2004 рік, коли, ймовірно, могло відбуватися реєстраційне внесення обтяження, знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Відсутність відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження та Єдиному реєстрі боржників підтверджує, що Позивачка не є боржником у жодному виконавчому провадженні, а отже, підстав для збереження арешту на її майно немає.

Наявність арешту перешкоджає Позивачці в реалізації її права на розпорядження майном, зокрема, у вчиненні нотаріальних дій з продажу квартири, що підтверджується відмовою нотаріуса через виявлене обтяження.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 317 Цивільного кодексу України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Стаття 321 Цивільного кодексу України проголошує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 391 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що арешт зареєстровано без достатніх підстав, а його збереження обмежує права власника без правової обґрунтованості, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для подальшого існування обтяження. Рішення суду про зняття арешту стане підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт (обтяження) з належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 , який був зареєстрований на підставі рішення (індексний номер 75522359) державного реєстратора Тараненко Ольги Олегівни на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Києва від 21.11.1997 (номер запису про обтяження 57083482).

2.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), державний реєстратор Тараненко Ольга Олегівна, адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 36;

Третя особа: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 76А.

Суддя: