Справа № 464/1514/23 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/3215/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника Львівської міської ради Наконечної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2024 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача державний реєстратор Жирівської сільської ради Павлишин Назар-Павло Андрійович, про скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивований тим, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності. Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Львівській міській раді стало відомо про зареєстроване право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), загальною площею 16,7 кв.м.

Згідно з інформацією управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 15.08.2022, Львівською міською радою ухвал про передачу у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_1 , не приймалось. 16.06.2020 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено договір С-3210-20, яким надано у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 20 кв.м. (тротуар, газон) для розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Термін дії договору встановлювався з 01.01.2020 по 31.12.2022. Однак зазначений договір оренди не може посвідчувати виникнення права власності на нерухоме майно ні в розумінні ЦК України, ні в розумінні законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Провідними спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради 19.08.2022 було здійснено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки №47 від 19.08.2022. Комісією встановлено, що ухвали Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки не приймалось. Станом на дату складання акта документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою відсутні. За результати обстеження земельної ділянки №1 встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0020 га на АДРЕСА_1 знаходиться тимчасовий павільйон розмірами 3м х 6,62м (стіни панелі типу «Сендвіч»). Тобто, ця споруда є тимчасовою спорудою, право власності на яку згідно з частинами 1, 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Окрім цього, листом управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради від 22.08.2022 №4-2401-7344, повідомлено, що вихідні дані на проектування (містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва) на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) не надавались. Згідно з наданою інформацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 05.08.2022, дозвільні документи на виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Позивач зазначає, що в результаті реєстрації права власності на об`єкт на АДРЕСА_1 , загальною площею 16,7 кв.м, порушено права, майнові інтереси законного власника земельної ділянки - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , що є підставою для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу зазначеного об`єкту, а також скасування державної реєстрації права приватної власності на такий.

На підставі наведеного Львівська міська рада просила cкасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 16,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та усунути перешкоди в користуванні Львівською міською радою земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу ОСОБА_1 об`єкту під літ «Б», загальною площею 16,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19.07.2024 позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 16,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Усунуто перешкоди в користуванні Львівською міською радою земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу ОСОБА_1 об`єкту під літ «Б», загальною площею 16,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради 2684,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що спірні правовідносини виникли між Львівською міською радою (юридичною собою) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (суб`єктом підприємницької діяльності) та в силу суб`єктного складу та у зв`язку із здійсненням господарської діяльності є господарсько-правовими відносинами, що виключало розгляд спору у порядку цивільного судочинства. За таких обставин, заявлений у цій справі позов не спрямований на ефективне поновлення позивача у правах, оскільки останнім не підтверджено наявність таких прав та у чому саме полягає їх порушення.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, представник Львівської міської ради Наконечна О.М. заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на будівлю під літ. «Б» загальною площею 16,7 кв.м за відповідачкою ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Підставою реєстрації права власності ОСОБА_1 на вказану будівлю зазначено: договір серія та номер: С-3210-20, виданий 16.06.2020, видавник: Львівська міська рада/ФОП ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2020 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено договір С-3210-20, яким надано у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 20 кв.м. (тротуар, газон) для розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Термін дії договору встановлювався з 01.01.2020 по 31.12.2022.

Відповідно до листа Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради №4-2403-7009 від 15.08.2022 Львівською міською радою ухвал про передачу у власність чи надання в користування фізичним або юридичним особам земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_1 , не приймалось.

19.08.2022 спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 , за результатами якого було складено акт обстеження земельної ділянки №47 від 19.08.2022.

У зазначеному акті вказано, що ухвали Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки не приймалось і станом на дату складання акта документи, які посвідчують право користування земельною ділянкою відсутні. За результатами обстеження встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,0020 га на АДРЕСА_1 знаходиться тимчасовий павільйон розмірами 3м х 6,62м (стіни панелі типу «Сендвіч»). Таким чином, на земельній ділянці №1 орієнтовною площею 0,0020 га нежитлову будівлю літ. «Б» загальною площею 16,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101) на АДРЕСА_1 не виявлено.

Відповідно до інформації управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 № 6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», додаток 1 (Сихівський район №з/п 296, площа ОКЕБ-20 кв.м.) та ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 №1613 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 №4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у АДРЕСА_1 » ФОП ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 28.05.2021 № ТС-2020-0805-С. Паспорт прив`язки дійсний до 31.12.2022.

Відповідно до п.2 ухвали Львівської міської ради від 06.12.2022 №2679 «Про окремі питання здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території Львівської міської територіальної громади у зв`язку із введенням воєнного стану» затверджено перелік тимчасових споруд, які були встановлені як тимчасові споруди і підлягають вилученню з додатка до ухвали міської ради від 26.12.2019 № 6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», у зв`язку з неправомірним набуттям права власності на тимчасові споруди та є такими, що не введені в експлуатацію у встановленому порядку. Пунктом 3.11. додатка 1 вказаної ухвали вилучено з додатка до ухвали міської ради від 26.12.2019 № 6107 тимчасову споруду на АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), площа ОКЕБ 20 кв.м. площа тимчасової споруди 20 кв.м.

З листа Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 22.08.2022 № 4-2401-7344 вбачається, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 не надавалися.

Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради від 05.08.2022 № 4-0006-6708 повідомлено, що за даними Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за адресою: АДРЕСА_1 відстуня інформація про видачу дозвільних документі на виконання будівельних робті та готовність об`єкта до експлуатації.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.03.2018 у справі № 461/1930/16-ц (провадження № 14-60цс18) вказано, що «господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20) вказано, що «критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03.11.2020 у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20), від 26.05.2020 у справі № 908/299/18(провадження № 12-136гс19); від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18); від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 в справі № 263/2359/19 (провадження № 14-467цс19) зазначено, що:

«35. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14.03.2018 у справі № 2-7615/10, від 05.06.2018 у справі № 522/7909/16-ц, від 14.11.2018 у справі № 335/11807/16-ц, від 03.07.2019 у справі № 486/836/18, від 15.05.2019 у справі № 904/10132/17, дійшла висновку, що наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи - підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах.

36. Проте у даній справі суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що позивач у приміщенні № 67 у будинку АДРЕСА_3 здійснює підприємницьку діяльність. Факт здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності у вказаному приміщенні доведенню відповідачем не підлягає, оскільки про це прямо вказано і визнано ним у позовній заяві (два останніх речення абз. 7 на стор. 2 позовної заяви).

37. Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, з 24.03.2017 перебуває на обліку у Лівобережній ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДФС у Донецькій області. Одним із основних видів господарської діяльності ОСОБА_1 є надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого майна. Згідно з актом від 01.04.2019, складеним юрисконсультом ККП «Маріупольтепломережа» та працівниками Житлово-комунального підприємства «Житло «Центр», у приміщенні № 67 у будинку № АДРЕСА_3 знаходиться магазин одягу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

38. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивач звернувся до суду як суб`єкт підприємницької діяльності на захист інтересів господарської діяльності, яку він здійснює у приміщенні № 67 у будинку АДРЕСА_3, а відтак, спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 в справі № 916/385/19 (провадження № 12-167гс19) вказано, що:

«5.17. Набуття статусу ФОП не означає, що усі подальші правовідносини за участю цієї особи мають ознаки господарських, а спори з її участю належать до господарських, адже фізична особа продовжує діяти як учасник цивільних відносин, зокрема, укладаючи правочини для забезпечення власних потреб, придбаваючи нерухоме та рухоме майно.

5.18. Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

5.23. Фізична особа, яка є власником, зокрема, нерухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.

5.26. У справі, що розглядається, ФОП ОСОБА_2, звертаючись до господарського суду з позовом, зазначила, що відповідачі, виконуючи надані їм повноваження з благоустрою площі Старосінної та реалізовуючи комплексну схему розміщення на ній тимчасових споруд, втрутилися у її право власності та демонтували спірний торговельний павільйон як такий, що не увійшов до комплексної схеми.

5.27. Цей торговельний павільйон загальною площею 41,6 кв. м, розташований за адресою: м. Одеса, площа Старосінна, належав позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2005, був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, використовувався позивачкою у здійсненні її господарської діяльності на підставі дозволів на роботу торговельного павільйону, наданих ФОП ОСОБА_2 органом державного пожежного нагляду України та санітарно-епідеміологічною службою, а також Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на торговельний павільйон видавалась облікова картка для ФОП.

5.28. Тож спір виник у межах правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної суб`єкту господарювання (позивачу) діями органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу під час здійснення повноважень з регулювання підприємницької діяльності (реалізації схеми розташування споруд для здійснення підприємницької діяльності в місті Одесі).

5.29. Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

5.30. За змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, цей спір є господарським».

У цій справі, встановлено, що у березні 2023 році Львівська міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування державної реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 16,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та усунення перешкод в користуванні Львівською міською радою земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу ОСОБА_1 об`єкту під літ «Б», загальною площею 16,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

В матеріалах справи, зокрема, міститься договір № С-3210-20 від 16.06.2020 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд, укладений між Львівською міською радою і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , за умовами якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 20,00 кв.м. (тротуар, газон, тощо) для розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , строком з 01.01.2020 по 31.12.2022 (а.с. 27-29 т.1);

Колегія суддів звертає увагу, що фізична особа, яка є власником, зокрема, нерухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності, а вирішення питання про юрисдикційність спору за участю ФОП залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими;

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису про проведення державної реєстрації 0048405 від 11.04.2011.

Враховуючи обставини цієї справи, колегія суддів дійшла висновку, що спір в цій справі між міською радою та фізичною особою-підприємцем про усунення перешкод і знесення кіоску, який використовується відповідачкою в підприємницькій діяльності, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про підсудність спірних правовідносин господарським судам та, відповідно, закриття провадження у справі.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.03.2025 у справі № 464/5445/23 (провадження № 61-137св25).

Відповідно до пунктів 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно з статтею 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст. 367, 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 377, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача державний реєстратор Жирівської сільської ради Павлишин Назар-Павло Андрійович, про скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, закрити.

Роз`яснити позивачу про його право на звернення до апеляційного суду із заявою про передачу справи до Господарського суду Львівської області, як суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено: 21.11.2025

Головуючий

Судді