Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., представників позивача адвоката Шаталової О.В., адвоката Шаталова С.В., законного представника неповнолітньої третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2 (приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції), представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Коваленка Я.О. (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, треті особи: Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Потапенко Людмила Дмитрівна, ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Котелевської селищної ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_3 вказано, що позивач та ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю за адресою: квартира АДРЕСА_1 як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що в зазначений період вона та ОСОБА_4 вели спільний побут та господарство, мали спільні витрати, придбали для спільного користування квартиру, меблі у квартиру, автомобіль з причепом, разом робили ремонт у квартирі, брали обопільну участь у витратах на утримання квартири та сплаті комунальних послуг, витрат на утримання будинку та прибудинкової території, а також піклувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки щодо один до одного.

Позивач вказує, що 22 липня 2022 року вона та ОСОБА_4 зареєстрували свій шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_4 помер. Позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину чоловіка та, у відповідності до положень ст. 71 Закону України «Про нотаріат», звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини за отриманням свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. В ході перевірки факту належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності, нотаріус звернула увагу позивача, що майно, на яке зареєстровано право власності за її чоловіком ОСОБА_4 , набуте до реєстрації їх шлюбу, докази факту їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період набуття спільного майна в спадковій справі відсутні.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_3 просила суд встановити факт, що вона та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в з 2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 05.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: неповнолітнього ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Котелевської селищної ради, та залучено до участі в справі законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

У поясненні представника третьої особи неповнолітнього ОСОБА_1 представник вказала, що вимоги позивача, на її думку, є необґрунтованими та безпідставними, такими, що суперечить інтересам та потребам неповнолітньої дитини, тому у задоволенні їх просила відмовити. Представник посилалася на відсутність належних, достовірних і переконливих доказів того, що позивач і покійний проживали саме як сім`я до 2022 року в юридичному значенні цього терміна. Крім того, представник третьої особи вважає сумнівною мотивацію позивача, яка проявила ініціативу встановити оспорюваний факт виключно після смерті особи, з якою нібито перебувала в сімейних стосунках. У поясненні третьої особи представник, крім іншого, вказує на порушення і загрозу порушення прав та інтересів неповнолітнього, який за законом має також першочергове право на спадщину. Представник неповнолітнього ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.08.2025 від представника неповнолітнього ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності. У заяві, крім іншого, представник вказала, що починаючи з 2013 року у позивача був достатній строк (три роки) для звернення до суду із відповідною заявою ще за життя На думку представника третьої особи, звернення позивача до суду після його смерті ОСОБА_4 у 2025 році свідчить про пропуск багаторічного строку. У зв`язку з вказаним представник третьої особи просила застосувати положення про позовну давність до вимог позивача та у зв`язку з її спливом відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

У запереченні на заяву про застосування строку позовної давності представник позивача вказала, що заява про застосування строку позовної давності може бути подана лише сторонами чи їх представниками, тому, треті особи не мають права на подання такої заяви. Крім того, на думку представника позивача, доводи заяви про застосування строку позовної давності щодо майнового характеру позовних вимог, не відповідають положенням матеріального права та не враховують правової норми щодо права особи на сім`ю в правовій системі цивільного права.

У заяві про надання відповіді на пояснення третьої особи представник позивача вказала, що пояснення третьої особи були подані поза межами встановленого судом процесуального строку, позивач не погоджується з доводами, наведеними у поясненні третьої особи, та вважає, що вони не підлягають врахуванню судом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Позивач також підтримала свої позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Від третьої особи приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Потапенко Л.Д. до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі.

Законний представника неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що позовну вимоги не підлягають задоволенню, оскільки стороною позивача не надані достатні докази на їх підтвердження.

Представник неповнолітньої особи адвокат Коваленеко Я.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник вказав, що стороною позивача суду не надано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, крім того, на думку представника позивач звернувся до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Представник пояснив, що неповнолітній ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , тому він має бути належним відповідачем, за таких обставин рішення у цій справі не впливає на права Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області і, тому, вона не є належним відповідачем.

Представник третьої особи Котелевської селищної ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22 липня 2022 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що Оржицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено відповідний актовий запис № 53 (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер (а.с. 21). На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 22).

З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , заведена спадкова справа (а.с. 93).

Позивач ОСОБА_3 прийняла спадщину ОСОБА_4 шляхом подачі до нотаріуса відповідної заяви про прийняття спадщини. Батько ОСОБА_4 ОСОБА_5 від спадщини відмовився (а.с. 91-92).

У повідомленні приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Потапенко Л.Д. вказано, що 13.11.2024 до нотаріуса надійшла заява від дружини ОСОБА_3 про прийняття спадщини щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , за якою заведена спадкова справа № 74 за 2024 рік. 22.11.2024 надійшла заява від батька ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_3 . Також, спадкоємцем є неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 90).

Встановлено, що згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 19.09.2010, яке набрало законної сили 21.09.2010, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був розірваний (а.с. 18-19).

У акті про встановлення фактичного місця проживання вказано, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з 2013 року по 2022 рік без реєстрації шлюбу і мали спільний побут та вели спільне господарство (а.с. 23).

У довідці Новооржицької селищної ради вказано, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично проживає з 2013 року за адресою АДРЕСА_2 , за даною адресою ОСОБА_3 проживала разом та вела спільне господарство з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 24).

У довідці № 535, яка видана 19.07.2022 Виконавчим комітетом Новооржицької селищної ради вказано, що ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство (а.с. 25).

У договорі купівлі-продажу від 05.12.2014 вказано, що ОСОБА_4 є покупцем квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 28-29).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 є власником автомобіля Ford Focus (дата реєстрації 10.12.2021 ) (а.с.32).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 є власником причіпа марки «Креон» (дата реєстрації 19.01.2019) (а.с.33).

Надані позивачем розрахункові книжки за оплату житлово-комунальних послуг в період 2015-2023 за адресою: АДРЕСА_2 , оформлені на ОСОБА_4 (а.с. 34-63).

Суду надана копія товарного чека про купівлю меблів на загальну суму 6940 грн. (а.с. 30), а також копія товарного чека про купівлю меблів на суму 1950 грн. (а.с. 31).

Суду надані фотокартки, на яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сфотографовані разом (а.с. 26-27).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 , яку було допитано за її клопотанням в якості свідка, показала, що вони з ОСОБА_4 познайомились у 2012 році, бо працювали на одному і тому є цукровому заводі в селищі Новооржицьке на той час Оржицького району Полтавської області. З 2013 року вони почали проживати спільно як чоловік та дружина. Спочатку вони проживали у батьків ОСОБА_4 , вели спільне господарство. Потім вони продали господарство, купили за спільні кошти квартиру в селищі Новооржицьке. У 2014 році вони офіційно купили квартиру, потім за спільні кошти купили легковий автомобіль.

Свідок ОСОБА_7 показала, що позивач є її сусідкою по квартирі в селищі Новооржицьке. ОСОБА_4 вона знала з 2013 року, він жив з ОСОБА_3 в одній квартирі. За словами свідка, вони скрізь ходили разом, разом купляли речі, разом робили ремонт у квартирі, яку купили.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона добре знала позивача і ОСОБА_4 . ОСОБА_4 працював з нею на місцевому цукровому заводі. Свідкові відомо, що з 2013 року ОСОБА_4 і позивач почали зустрічатися, і жити разом.Свідкові також відомо, що позивач і ОСОБА_4 тримали разом велике господарство (худобу).

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона є молодшою сестрою ОСОБА_4 . Свідок показала, що у 2012 році брат пішов на роботу на місцевий цукровий завод. Там він познайомився з позивачем і почали жити разом. Спочатку вони проживали у батьків ОСОБА_4 , разом тримали корів, бичків. У 2014 році позивач та брат свідка за спільні кошти купили квартиру і почали проживати разом вже там.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він є батьком померлого ОСОБА_4 . Свідок вказав, що у 2012 році син влаштувався на роботу в місцевий цукровий завод, де познайомився з позивачем, і через деякий час вони почали жити разом. Навесні 2013 року позивач і ОСОБА_4 перейшли проживати до батьків, де проживали один рік. Потім позивач та ОСОБА_4 купили за спільні кошти квартиру в селищі Новооржицьке, в які разом почали проживати. Свідок вказав, що син свідка і позивач проживали разом як сім`я, спільно робили ремонт квартири, мали спільний бюджет.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він працює на посаді селищного голови Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області. Свідок показав, що він дійсно підписав довідку про те, що позивач і ОСОБА_4 разом проживали та вели спільне господарство.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона працює в Новоржицькій селищній раді Лубенського району Полтавської області. Свідок показала, що довідку про спільне проживання позивача та ОСОБА_4 підписала на підставі акту, який було складено з участю трьох свідків.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона є сусідкою позивача, вони проживають на четвертому поверсі будинку, що розташований у АДРЕСА_4 . Свідок показала, що позивач та ОСОБА_4 заселилися у свою квартиру в 2014 році, з цього часу вони там жили разом. Свідок вказала, що особисто бачила як позивач та ОСОБА_4 вранці разом йшли на роботу, а ввечері йшли до свого сараю, щоб доглядати за господарством.

Свідок ОСОБА_13 показав, що він є сусідом позивача. Свідок вказав, що позивач і ОСОБА_4 разом працювали на місцевому цукровому заводі. У них було спільне господарство, вони скрізь ходили разом, допомагали один одному, дбали один про одного, робили спільно ремонт у квартирі.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Таким чином, при застосуванні статті 74 СК України необхідно виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 його спадщину прийняли його дружина ОСОБА_3 (шляхом подання заяви про прийняття спадщини) та його неповнолітній син ОСОБА_1 (в силу положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України). Позивач звернулася до суд з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю її та померлого ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. У позовній заяві вказано, що встановлення вказаного факту потрібне позивачу для отримання свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, оскільки власником спірної квартири у офіційних документах зазначений лише ОСОБА_4 . За таких обставин, коли позов фактично стосується питань визначення об`єму спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , співвідповідачем у справі повинен бути неповнолітній син ОСОБА_4 ОСОБА_1 , який, як і дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , прийняв спадщину після ОСОБА_4 . За умови наявності іншого, крім позивача, спадкоємця, який прийняв спадщину після спадкодавця, орган місцевого самоврядування за місцем розташування нерухомого майна померлої особи, не може бути єдиним відповідачем у справах, які стосуються питань спадкування спірного майна.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21).

Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав (схожий за змістом висновок викладено в пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19).

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).

Задоволення позовних вимог про встановлення факту, що позивач та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в з 2013 року до 22 липня 2022 року безпосередньо впливає на спадкові права ОСОБА_1 , як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним, а висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу учасників справи. (див. постанову Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 306/513/16-ц).

Ці висновки узгоджуються і з висновками, які містяться у постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 760/18179/23.

Крім того, суд приймає до уваги і пояснення представника неповнолітньої третьої особи про те, що третя особа у справі (на відміну від відповідача) позбавлена права навіть заявляти клопотання про застосування строку позовної давності у справі, тобто така заява третьої особи навіть не буде розглянутою судом, оскільки виключене право третьої особи навіть на подання такої заяви, що звужує обсяг процесуальних прав третьої особи у справі у порівнянні з обсягом процесуальних прав відповідача.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у позові у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного складу відповідачів, що є самостійною підставою для відмови у позові, суд не наводить детального аналізу інших пояснень учасників справи та аналізу інших доказів у справі.

Керуючись ст. 3, 21, 36, 74 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

У задоволення позову ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Новооржицької селищної ради (місцезнаходження: вул. Центральна, 4, сел. Новооржицьке, Лубенський район, Полтавська область, ), треті особи: Приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Потапенко Людмила Дмитрівна (місцезнаходження, вул. Центральна, 22, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область), ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Котелевської селищної ради (місцезнаходження: вул. Полтавський шлях, 221, сел. Котельва, Полтавський район, Полтавська область, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 17.11.2025.

Суддя