Справа № 351/2098/23
Провадження № 22-ц/4808/1829/25
Головуючий у 1 інстанції Мартинюк В. І.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

24 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Василишин Л. В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду від 09 квітня 2024 року у цивільній справі № 351/2098/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю.

ОСОБА_1 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена судом 22 серпня 2025 року. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2025 року надіслано для оприлюднення та зареєстровано 22 серпня 2025 року; забезпечено надання загального доступу 25 серпня 2025 року. Звертаючись із апеляційною скаргою 21 листопада 2025 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 просить поновити йому такий строк з посилання на те, що оскаржувану ухвалу він отримав 21 листопада 2025 року, на проголошенні судового рішення не був присутній, а отже, строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

Проте суд не погоджується із такими твердженнями апелянта, оскільки ним не подано до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження порушення судом першої інстанції порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України, а також доказів на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджали подати апеляційну скаргу в передбачений ЦПК України строк, оскільки ОСОБА_1 , як сторона у справі, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дій, спрямовані на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, апелянту необхідно звернутися до суду апеляційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому (якій) навести інші поважні причини для поновлення строку та надати докази для їх підтвердження.

Крім того, апелянтом на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Стаття 1 Закону України «Про судовий збір» визначає поняття судового збору як збору, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат, які є коштами учасників справи, понесеними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Стаття 3 Закону України «Про судовий збір» визначає як загальний перелік об`єктів справляння судового збору, так і процесуальні документи, за подання яких до суду збір не сплачується.

Детальний і конкретний перелік найменувань процесуальних документів, дій, за які справляється судовий збір, та його ставки закріплені у частині другій статті 4 Закону, і цей перелік є вичерпним. А тому справляння судового збору за подання до суду інших процесуальних документів, які не визначені у частині другій статті 4 Закону, суперечить його вимогам.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги фізичною особою на ухвалу суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої цієї статті становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 605,60 грн.

Судовий збір необхідно сплатити за такими реквізитами: Отримувач: ГУК в Iв.-Фр.обл./ТГ Ів.-Фр./22030101; Код ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку: UA0009612; Наявність відомчої ознаки: «80» Апеляційні суди; Назва суду: Івано-Франківський апеляційний суд.

При цьому, при заповненні платіжного документа потрібно вказати вищевказані реквізити, а також у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;________________________

(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою, в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 354, 357, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2025 року залишити без руху.

Для виправлення зазначених в ухвалі недоліків встановити апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Василишин