Справа № 496/7845/24
Провадження № 2/496/1003/25
24 жовтня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
за участю: секретаря судового засідання Агаджанян Д.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки, -
Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимого мотивує тим, що 14.02.2010 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, він шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.202)
Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання (перебування) про, що свідчить у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.195), повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.194), тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с.201,202,208) в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 зареєстрованого другим Суворівським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №278 (а.с.7).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2024р. №496/5238/24 шлюб між сторонами був розірваний (а.с.15-16).

Відповідно до судового наказу №496/6386/24 від 01.11.2024 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі частини від усіх видів заробітку (а.с.17-18).

З наявних у справі доказів вбачається, що дитині у 2024 році постановлено діагноз міопія сл. ст, міопічний астигматизм обох очей.

Згідно розрахунку № від 15.05.2024р консультація фахівця, офтальмолог дитячий 900,00 грн. (а.с.20).

Рецепт окулярів від 21.05.2024р. та товарний чек від 21.05.2024р. на суму 5765,00 грн. та квитанція від 21.05.2024р. на суму 300,00 грн.

Консультація ТОВ «МЦРЗ «ГАМЕТА» дитячого лікаря гінеколога в розмір 1000,00 грн (а.с.23-24).

Розрахунок вартості послуг ТОВ «МЦРЗ «ГАМЕТА» УЗД орган малого тазу 700,00 грн. (а.с.25-26).

Згідно розрахунку ТОВ «Смартлаб» №593 від 01.08.2024р. проходила обстеження ОСОБА_3 , загальний розмір обстеження 3245,00 грн. (а.с.30)

Згідно розрахунку №429 від 21.11.2024р. проходила обстеження ОСОБА_3 , загальний розмір обстеження 900,00 грн. (а.с.33).

Згідно розрахунку №579 від 30.11.2024р. проходила обстеження ОСОБА_3 , загальний розмір обстеження 1065,00 грн. (а.с.34).

Також позивачка надала до суду розрахунок додаткових витрат на дитину: придбання лікарських засобів та засоби гігієни в розмір 13073,91 грн., канцелярські прилади 4428,15 грн., одяг та взуття 35154,20 грн., продукти харчування 44878,74 грн.

Вказані обставини підтверджуються сукупністю наявних у справі доказів. Відповідач добровільно участі у додаткових витратах не приймає.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) про арешт майна боржника ОСОБА_2 (а.с.212-213).

Відповідно до постанови головного державного виконавця Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) про розшук майна боржника ОСОБА_2 (а.с.214-215).

Згідно повідомлення головного державного виконавця Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) про внесення відомостей про боржника ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржника, станом на 11.10.2025р. ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 10.10.2025р. за період з 27.09.2024р. по 10.10.2025р. становить 50000 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с.216-217).

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу понесених додаткових витрат на лікування дитини, розвитку її здібностей та навчання.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разового, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З відповідача на підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави, за позовну вимогу майнового характеру про стягненню додаткових витрат на утримання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13,76-84, 258-273 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 55705,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Буран В.М.