Справа № 214/3299/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі та повернення судового збору

24 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашко В.М. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 17.04.2025, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.01.2019 станом на 12.03.2025 у загальному розмірі 222 969 грн. 15 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 199 993 грн. 99 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 22 975 грн. 16 коп.; стягнути з відповідача 2 675 грн. 63 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 24.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

24.11.2025 від представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Савіхіної А.М. через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі а.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки станом на 19.11.2025 відповідач ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.01.2019, що свідчить про відсутність предмету спору. Крім того, представник просила повернути АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачений судовий збір при зверненні до суду, відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір», з огляду на закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору. Про свою участь в судовому засіданні не заявила.

Відповідач ОСОБА_1 про свою участь в судовому засіданні не заявив, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку.

За даних обставин, враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, суть заяви представника позивача, з метою дотримання строку розгляду справи, суд вважає за можливе заяву про закриття провадження у справі вирішити за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши вимоги заяви, матеріали цивільної справи, доходить такого висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір; матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правова позиція щодо розмежування предмету та підстав позову викладена у постановах Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №405/3360/17 та від 20.09.2021 у справі №638/3792/20.

Положеннями ст..255 ЦПК України регламентовано підстави закриття провадження у справі. Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постановах від 03.05.2018 у справі №404/251/17 та від 20.09.2021 у справі №638/3792/20 Верховний Суд зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, суд враховує, що відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами, а в свою чергу відсутність предмета судового розгляду тягне за собою припинення провадження у справі. Тобто, за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку жодної із сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, маються підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме, у разі відсутності предмета спору.

Враховуючи, що представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подала заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з добровільним погашенням відповідачем заявленого у позові боргу в повному обсязі, що визначає відсутність наразі предмету спору, можливість подання такої заяви охоплюється обсягом повноважень представника, визначеним умовами довіреності, тому суд доходить висновку про можливість закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву представника позивача слід задовольнити.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З огляду на закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України та заявлення представником позивача клопотання про повернення судового збору, в порядку п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе повернути АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 2 675 грн. 63 коп., сплачений при зверненні до суду з позовом (із застосуванням коефіцієнту 0.8 для пониження ставки судового збору за подання позову в електронній формі) відповідно до платіжної інструкції №BOJ6P0328B49G1 від 28.03.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Питання повернення судового збору регламентовано Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (зі змінами та доповненнями). Як слідує з п.3 Порядку, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення платіжних інструкцій для здійснення внутрішніх операцій. Повернення (перерахування) платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або небанківських надавачів платіжних послуг, або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників.

Таким чином, у Дніпропетровській області повернення коштів сплаченого судового збору здійснюється Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області зі спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.5 Порядку, повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Суд зауважує, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», яким внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до нового порядку, органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом. Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою або до Державної судової адміністрації України, або до її територіального управління, або до відповідного суду за місцем розгляду справи.

Таким чином, для повернення судового збору за судовим рішенням, що набрало законної сили, платнику необхідно звернутися до суду із заявою, зміст якої повинен відповідати п.5 Порядку, і вказати дату та номер судового рішення. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником також подається оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Керуючись ст.ст.46, 47, 48, 255, 260, 261, 353-355 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 (зі змінами та доповненнями), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» Савіхіної Анастасії Миколаївни про закриття провадження у справі та повернення судового збору задовольнити.

Провадження у цивільній справі №214/3299/25 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Сплачений АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відповідно до платіжної інструкції №BOJ6P0328B49G1 від 28.03.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 2 675 (дві тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 63 коп. повернути АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-д.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 24.11.2025.

Суддя О.І. Євтушенко