Провадження № 2/638/9228/25
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Смирнов В.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням державного органу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням державного органу.

В позові просить стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь мою 45 668 грн 40 коп., як компенсацію моральної шкоди, спричиненої протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 справу передано на розгляд судді Смирнову В.А.

Суддя перевіривши матеріали позовної заяви, вважає, що позовна заява є такою, що не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України та пропонує позивачу усунути недоліки вказані у цій Ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Так, позивач до позовної заяви долучив:

- постанову Верховного суду від 22.10.2025 у справі 520/11006/25, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2025 у справі №520/11006/25 скасувано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у травні 2025 року із застосуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» № 1 від 03.01.2025, протиправними. Стягнуто з ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 різницю між нарахованою та невиплаченою пенсією за травень 2025 року, в розмірі 45668 грн 40 коп. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено;

- копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 ;

- копію посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

Водночас, у позовній заяві позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на такі документи:

- військовий квиток серія НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 ХХ серпня 1979 року;

- експертний висновок № ХХ від 08.01.1992 року;

- довідку серії МСЕ-ЧНВ № ХХХХХ від 28 жовтня 2004 року;

- виписку з історії хвороби стаціонарного хворого і.х.2369 в ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії», відповідно до якої позивач в період із 11 по 25 травня 2012 року перебував на лікуванні з діагнозом ХХХ.ХХХХХХХ (оперативне втручання).

- виписку з історії хвороби стаціонарного хворого і.х.4471 в ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії», відповідно до якої позивач в період із 18 вересня по 01 жовтня 2012 року вдруге перебував на лікуванні з діагнозом ххххххххххххххх (оперативне втручання);

- виписку з історії хвороби стаціонарного хворого № 5673 в ОСДРЗН, відповідно до якої позивач в період із12 по 20 грудня 2013 року втретє перебував на лікуванні з діагнозом хххххххххххххххх (оперативне втручання);

- виписку з історії хвороби стаціонарного хворого № 1988 в ДУ «ІЗНХ ім. В.Т. Зайцева» в період із 23 березня по 06 квітня 2021 року в четвертий раз перебував на лікуванні з діагнозом хххххххххххххх (оперативне втручання).

Водночас до позовної заяви не долучені вказані документи. Крім того, позивач не вказує номери документів, на які він посилається, замість зазначення номерів позивачем зазначено «ХХХХ». Також посилаючись на виписки з історії хвороби, не можливо встановити, на лікуванні з яким діагнозом позивач перебував, адже замість діагнозів позивач вказав «ххххххх».

Крім того, позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 45 668,40 грн., з розрахунку 169,14 грн. за кожен день психологічних страждань (270 днів), водночас якщо здійснити такий розрахунок, то вийде 45 667,80 грн. (169,14 грн. Х 270 днів).

Також позивач не вказав, за який період розраховується моральна шкоду (чому 270 днів).

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в розмірі 45 668,40 грн. в позові не обґрунтовано: якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в такій сумі, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Позивачем не повно викладено обставини справи (в чому саме полягали моральні страждання, які зазнав позивач) з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної шкоди та відповідного вірного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.

Для усунення недоліків позивачу варто: подати позовну заяву у новій редакції, в якій зазначити номери документів та діагнози, на які позивач посилається, замість «ХХХ»; зазначити вірний розрахунок розміру моральної шкоди; визначити позовні вимоги (визначити суму, яку позивач просить стягнути); вказати, з яких міркувань позивач виходить, визначаючи певну суму моральної шкоди; надати усі наявні докази на підтвердження обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог.

Також, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України надати суду доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (позовної заяви у новій редакції з доданими до неї документами) з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України та пропонує позивачу усунути недоліки вказані у цій Ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175,177,185, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Державної Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням державного органу - залишити без руху, надавши Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити Позивачу, що якщо відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк Позивач виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, та усуне вказані в цій ухвалі недоліки, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.А. Смирнов