Єдиний унікальний номер 341/1721/25
Номер провадження 2/341/938/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.,

секретаря Габлей А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Памірського Максима Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - Памірський М.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 511223-КС-001 в розмірі 22 677,44 грн, з яких: 14 536,72 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 8 140,72 грн сума прострочених платежів по процентах, а також понесені судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представниця позивача посилається на те, що 29 вересня 2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 511223-КС-001, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаним в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 23 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Крім того, 09.12.2024 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до вищезазначеного договору, згідно якої позичальник надав додатково кредит в сумі 7 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку відповідача, в свої чергу ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав, не повернув грошові кошти, а здійснив лише часткову оплату за договором на загальну суму 67 523,99 грн. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 22 677,44 грн, з яких: 14 536,72 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 8 140,72 грн сума прострочених платежів по процентах. За викладених обставин представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» вищевказану заборгованість та судові витрати.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання представника позивача Памірського М.А. про витребування доказів з АТ «Універсал Банк».

27 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла відповідь від представника АТ «Універсал Банк» - Тетяни Примаченко на ухвалу суду від 16 жовтня 2025 року про витребування доказів.

11 листопада 2025 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Тисячник Р.Р., в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме відповідачем цього одноразового ідентифікатора. Вважає, що у справі відсутні докази реєстрації саме позивача у інформаційно -телекомунікаційній системі позивача, оскільки довідка про ідентифікацію є внутрішнім документом позивача, а тому не підтверджує проходження ідентифікації та підписання кредитного договору. Крім того, представник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів (час, місце, дату) їх видачі, спосіб видачі, періоду часу протягом якого та в якій частці здійснювалась виплата коштів відповідачу, рух коштів по рахунку. Вказує, що позивач не надав доказів, які підтверджують, що саме з цими умовами та правилами надання фінансових послуг відповідач ознайомився та погодився. Також, представник зауважує, що позивач одночасно стверджує, що не просить стягувати штрафи, водночас надає розрахунки, які їх включають. Стосовно стягнення комісії, адвокат Тисячник Р.Р. посилається на ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» де вказано, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним. Водночас представник стверджує, що відповідач вже сплатив позивачу 6 000,00 грн комісії (4 600,00 грн за основним договором та 1 400,00 грн за додатковою угодою).

18 листопада 2025 року на електронну пошту суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача Басалиги Д.М., в якому остання зазначає, що позивачем було додано до позовної заяви візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема позивач направив ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA - 8859, на номер телефону, що зазначений позичальником в анкеті в особистому кабінеті, та аналогічним чином шляхом обміну електронними повідомленнями була укладена додаткова угода до кредитного договору, підписана з використанням одноразового ідентифікатора UA - 6782, що свідчить про те, що між сторонами було укладено договір № 511223-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Також представник позивача звертає увагу, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором, встановлені не у правилах надання кредитів чи паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, представник вказує, що позивач не заявляв до стягнення у позовних вимогах неустойку відповідно до ст. 549 ЦК України (у вигляді пені чи штрафу), а просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору. З приводу правомірності встановлення комісії за надання кредиту у кредитному договорі представник зазначає, що умовами кредитного договору, зокрема п. 2.1. передбачено, що позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та умовах визначених договором, тобто, позичальник добровільно погодився з умовами кредитного договору (зокрема щодо обов`язку сплатити комісію за надання кредиту) та погодився його виконувати. З приводу розрахунку заборгованості, представник вказує, що всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у самому розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач не був позбавлений можливості надати свій контррозрахунок. Також, представник позивача звертає увагу, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, у зв`язку із чим, перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальником за кредитним договором здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників.

Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Бізнес позика», на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач та його представник адвокат Тисячник Р.Р. у судове засідання не з`явилися, в відзиві на позовну заяву, представник просить розгляд даної справи проводити без участі відповідача та його представника.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 29 вересня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 511223-КС-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію» /а.с.18-28/.

Згідно розділу 2 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн. Строк кредиту 24 тижні (п. 2.3.). Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована (п.2.4.).

Комісія за видачу кредиту 4 600,00 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.2.5.).

Загальний розмір наданого кредиту становить 23 000,00 грн (п.2.6.). Строк дії договору до 16.03.2025 року.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6680,12 процентів (п.2.10.).

В п.4.2.2. договору визначений Графік платежів, відповідно до якого відповідач зобов`язався сплатити тіло кредиту, нараховані відсотки та комісію у строк до 16.03.2025 року.

Згідно з п. 4.1 договору кредитодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній у п.2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений в розділі 12 Договору.

Відповідно копії візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 , щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 511223-КС-001 від 29.09.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.tpozyka.com вбачаються дії ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика», що передували укладенню договору, а саме: надання клієнту паспорту споживчого кредиту для ознайомлення та підписання, направлення клієнту на номер телефону смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання паспорту споживчого кредиту, підписання клієнтом паспорту споживчого кредиту, направлення позивачем клієнту оферти та смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, акцепт клієнтом умов оферти шляхом надсилання позивачу акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором, підтвердження укладення договору, направлення позивачем клієнту договору та правил кредитування у формі електронного документа /а.с.37-39/.

09 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 511223-КС-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку визначеному ЗУ «Про електронну комерцію» /а.с.33-36/.

Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика», надав позичальнику додатково кредит в сумі 7 000, 00 грн та сума кредиту відповідно збільшується до 27 166,20 грн (п.3.1.)

Комісія за надання додаткової суми кредиту складає - 1 400,00 грн (п.5.)

Строк дії договору визначено до 26.05.2025 року (п. 8.1.)

З підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 29.09.2024 року в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ «ПрофітГід» здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: сума переказу 23 000,00 грн, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 , призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 511223-КС-001 /а.с.41/.

Також, згідно підтвердження ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 09.12.2024 року в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ «ПрофітГід» здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: сума переказу 7 000,00 грн, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 , призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно додаткової угоди від 09.12.2024 року до кредитного договору № 511223-КС-001 /а.с.42/.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 станом на 31.07.2025 року має заборгованість перед кредитором в сумі 25 896,64 грн, яка складається з: 14 536,72 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 8 140,72 грн сума прострочених платежів по процентах, 3 219,20 грн сума прострочених платежів по штрафу /а.с.12-13/.

Згідно виписки по картці ОСОБА_1 про рух коштів по картці НОМЕР_2 за період з 29.09.2024 по 26.05.2025 року прослідковується факт зарахування коштів на картку, користування відповідачем кредитними коштами, вчинення фінансових операції /а.с. 81-107/.

Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, а тому сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 14 536,72 грн, а також заборгованість по процентам в розмірі 8 140,72 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано суду доказів, що саме із наявними у справі правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Бізнес Позика» ознайомився відповідач та погодився саме з ними, позивач не надав суду доказів надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, проведення ідентифікації відповідача, з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Таким чином, без введення позичальником відповідних персональних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення електронного договору, подальше укладення кредитного договору є неможливим.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що кредитний договір № 511223-КС-001 від 29.09.2024 року укладено правомірно сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про захист персональних даних».

Крім того, суд зазначає, що перед тим як підписувати кредитний договір відповідач мав ознайомитись із текстом кредитного договору і уже після чого підписати його.

Не заслуговують також на увагу доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_1 не отримував грошових коштів за вказаними вище кредитним договором.

Так, на підставі ухвали суду АТ «Універсал Банк» надав відповідь про те, що на ім`я ОСОБА_1 , банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , та було відкрито під неї відповідний банківський рахунок.

Згідно виписки про рух коштів по картці НОМЕР_2 за період з 29 вересня 2024 року (дата видачі кредиту) по 26 травня 2025 року (дата закінчення терміну кредитування) на рахунок відповідача здійснено перерахування коштів в розмірі 23 000,00 грн /а.с.97/ та 7 000,00 грн /а.с.86 зворотній бік/.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів, які б спростували вказані докази перерахування коштів за вказаним вище кредитним договором.

Щодо посилання адвоката Тисячник Р.Р. про незаконність нарахування комісії, суд зазначає, що у кредитному договорі ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за Договором про надання кредиту.

Комісія за надання кредиту була відображена і в тексті договору про надання кредиту № 511223-КС-001 від 29.09.2024, в Додатковій угоді від 09.12.2024 року, та була погоджено відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за договором про надання кредиту.

Крім того, суд зауважує, що за принципом диспозитивності (ст. 13 ЦПК України), суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. В позовній заяві відсутні позовні вимоги щодо стягнення комісій, штрафів, тощо. Тому ці питання не бути предметом судового розгляду та в межах цього провадження не вирішувались.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 677,44 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Памірського Максима Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, ) суму заборгованості за кредитним договором № 511223-КС-001 від 29 вересня 2024 року в розмірі 22 677 (двадцять дві тисячі шістсот сімдесят сім гривень) 44 копійки, з яких: 14 536,72 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 8 140,72 грн сума прострочених платежів по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 21.11.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА