Провадження №: 2-о/755/584/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

за участі:

представника заявника - адвоката Мельничук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Посольство Республіки Молдова, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просив встановити факт родинних відносин: що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нодобоївці Хотинського району Чернівецької області (згідно архівної довідки від 19 січня 2024 року № 1/149 записаний в Книзі актів цивільного стану (метричній книзі) нинішньої Чернівецької області « ОСОБА_4 », а згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 « ОСОБА_3 », який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в місті Києві.

Заяву обгрунтовано тим, що у актових записах дідуся заявника по різному вказується прізвище - спочатку подвійне « ОСОБА_4 », а пізніше - єдине, однак, у зв`язку із зазначенням російською мовою, звучить інакше, як і імена його батьків. Різночитання виникло у зв`язку із тим, що раніше факти народження, смерті, одруження не реєструвалися у державній установі, а записувалися працівниками церкви у метричній книзі, записи проводилися румунською мовою, оскільки у 1938-1940 роках після укрупнення адміністративних одиниць у Румунії територія .північної Бессарабії, включаючи Хотинський повіт, була об`єднана з усією ОСОБА_5 в єдиний цинут Сучава, тобто, перебувала у складі Румунії. У зв`язку із приходом радянської влади, за власною заявою прізвище було змінено, шляхом відмови від подвійного прізвища.

Через наявні різночитання у заявника виникли труднощі з оформленням документів, зокрема, можливістю отримання громадянства Республіки Молдова, у зв`язку необхідністю підтвердження родинних відносин з дідусем по батьковій лінії.

У зв`язку із викладеним заяву просив задовольнити.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року заяву залишено без руху та надано заявникові строк для усунення недоліків - три дні, з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2025 року про залишення заяви без руху вручено заявникові 16 вересня 2025 року.

19 вересня 2025 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Мельничук І.В., подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено заяву про встановлення факту, що має юридичне значення у новій редакції, чим виконано вимоги ухвали про залишення заяви без руху у встановлений судом строк.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 11 листопада 2025 року на 16 год. 00 хв.

10 листопада 2025 року (вхід. № 68214) до суду від заінтересованої особи - ОСОБА_2 , надійшла заява від 05 листопада 2025 року, у якій зазначив, що проти задоволення вимог заяви ОСОБА_1 , який є його сином, не заперечує. Відомо, що батько першопочатково мав подвійне прізвище « ОСОБА_4 », як і його батьки, але після закінчення Другої Світової Війни , для того щоб прізвище було більш радянським, документи були змінені на одинарне прізвище « ОСОБА_7 », що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, яке видано 09 листопада 1956 року, щоправда російською мовою прізвище вказано « ОСОБА_8 ». Прізвище « ОСОБА_9 » чи « ОСОБА_10 » є румунським, мали родичів з таким прізвищем, але зараз в селі Недобоївка Чернівецької області таких не залишилося.

11 листопада 2025 року у судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Мельничук І.В., вимоги заяви підтримала та просила задовольнити з мотивів, викладених у заяві.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У заяві від 05 листопада 2025 року просив розглядати справи без його участі.

Заінтересована особа - Посольство Республіки Молдова, у судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили. Правом на подання пояснень не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що в архівній довідці Державного архіву Чернівецької області від 19 січня 2024 року № 1/149 зазаначено, що у документах архівного фонду «Книги актів цивільного стану (метричні книги) нинішньої Чернівецької області» в книзі реєстрації актів про народження громадян православного віровизнання с. Недобоївці Хотинського району Чернівецької області є відомості про те, що

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , син ОСОБА_12 (так у документах) та ОСОБА_11 . Актовий запис від 23 січня 1938 року № 04.

До вказаної архівної довідки долучено копію актового запису, засвідчену уповноваженою особою Державного архіву Чернівецької області.

Суд враховує, що актовий запис викладено іноземною мовою, до матеріалів справи долучено переклад такої інформації, водночас особа, що виконала переклад не зазначена. Супровідний лист від

22 січня 2024 року, вих. № 08-11/198 та довідка з архіву від 19 січня 2024 року № 1/149 відомостей про вчинений переклад та особу перекладача не містять.

До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження від 09 листопада 1956 року серії НОМЕР_1 , виданого Хотинським районним бюро ЗАГС, відповідно до якого ОСОБА_14 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, про що 04 січня 1938 року зроблено відповідний актовий запис № 2. Батьками зазначені: ОСОБА_15 та ОСОБА_11 .

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 вересня 1981 року серії НОМЕР_2 , виданого Відділом Запису актів громадянського стану Хотинського райвиконкому Чернівецької області, встановлено, що 11 вересня 1981 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_17 , про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис від 11 вересня 1981 року № 126.

До матеріалів справи також долучено Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 06 лютого 2024 року № 0, у якому зазначено, що

03 травня 1965 року Виконавчим комітетом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області складено актовий запис № 10 про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 особу дружини не зазначено. Актовий запис внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 07 лютого

2013 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області.

Також міститься Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20 лютого 2024 року № 5, у якому зазначено, що 11 вересня 1981 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області складено актовий запис № 126 про розірвання шлюбу ОСОБА_3 , особу дружини не зазначено. Актовий запис внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян

12 квітня 2012 року реєстратором Відділлу державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть від 26 грудня 2023 року серії НОМЕР_3 , виданого Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер

ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, про що 19 червня

2012 року складено відповідний актовий запис № 21.

З повторного свідоцтва про народження від 16 лютого 2024 року серії НОМЕР_4 , виданого Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 , про що 23 лютого 1966 року Виконавчим комітетом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області складено відповідний актовий запис № 06. Батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_17 .

Згідно з повторним свідоцтвом про народження від 28 грудня 2023 року серії НОМЕР_5 , виданим Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , про що 04 серпня 2000 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 437.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного пращура (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і ї правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) у теорії права - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року

№ 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 320/948/18 зазначила, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства.

У своїй заяві ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мельничук І.В., обґрунтували необхідність встановлення факту родинних відносин між заявником та його дідом можливістю набуття заявником громадянства іншої країни, оскільки місце народження його діда тимчасово входило до складу Румунії.

Таким чином, встановлення факту наявності родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозволить заявникові реалізувати особисті права, зокрема, пов`язані з набуттям громадянства іншої держави.

Згідно вимог діючого законодавства, родинні відносини можуть підтверджуватися будь-якими документами, які містять необхідні відомості.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, у якій зазначається мета, для якої заявник просить встановити цей факт, повинні додаватися докази, які підтверджують наявність даного юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів РАЦСу про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; покази свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого з заявником (сусіди, куми, друзі, інші родичі і т.д.).

Згідно із частиною першою статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтями 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження

№ 61-15921св19), зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

При цьому, враховуючи, що необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтва про народження, актові записи про народження втрачені, тому належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути показання свідка.

З долучених до матеріалів справи документів та пояснень представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Мельничук І.В., встановлено, що після звернення ОСОБА_1 до Посольства Республіки Молдова щодо отримання громадянства держави, заявник з`ясував про наявність розбіжностей у написанні імені, а саме прізвища, свого діда.

Суд враховує, що до матеріалів справи долучено копію відповіді державного органу Республіки Молдова від 26 червня 2025 року, вих. № 01/8323, викладену іноземною мовою.

Долучений до матеріалів справи переклад вказаного листа не містить відомостей про особу, що виконала переклад, пересвідчитися у правильності здійсненого перекладу суд позбавлений можливості.

Водночас, з вказаних документів вбачається посилання на наявність у документах, поданих заявником, як відмінностей у написанні імені, а саме прізвища, так і дати складення та номеру актового запису про народження особи.

Архівна довідка з Державного архіву Чернівецької області від 19 січня 2024 року, вих. № 1/149, на яку посилається заявник обгрунтовуючи наявність родинного зв`язку із ОСОБА_4 , містить посилання на наявність у документах архівного фонду відомостей про актовий запис від 23 січня 1938 року № 4 про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , сина ОСОБА_12 (так у документах) та ОСОБА_11 (підстава: Ф-1245, оп. 13, спр.510, арк.107зв.-108).

Водночас, долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження від 09 листопада

1956 року серії НОМЕР_1 , містить відомості про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_13 , про що 04 січня 1938 року складено відповідний актовий запис № 2.

Інші долучені до матеріалів справи документи, а саме: свідоцтво про розірвання шлюбу від

11 вересня 1981 року серії НОМЕР_6 , повторне свідоцтво про смерть від 26 грудня 2023 року серії

НОМЕР_3 , витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06 лютого 2024 року

№ 0 та від 20 лютого 2024 року № 5 стосуються ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У повторному свідоцтві про народження заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначено, що його батьком є ОСОБА_3 .

Водночас, відповідного Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, який би містив повну інформацію, в тому числі про батьків ОСОБА_2 , із зазначенням їх дати народження та інших відомостей, до маетріалів справи не долучено.

Суд також враховує, що заінтресована особа - ОСОБА_2 , який є батьком заявника, у своїй заяві від 05 листопада 2025 року зазначив, що прізвище його батька, діда заявника, у післявоєнний період було змінено за його власним бажанням та внаслідок чого він отримав повторне свідоцтво про народження.

Водночас, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до уповноважених органів щодо зміни прізвища та отримання повторного свідоцтва про народження у зв`язку із вказаним.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту родинних відносин, крім архівної довідки про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , сина ОСОБА_12 (так у документах) та ОСОБА_11 , про що зроблено запис від 23 січня 1938 року

№ 4, копії такого актового запису без належним чином засвідченого перекладу та копії свідоцтва про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис від 04 січня 1938 року № 2, та які могли б свідчити про зміну прізвища ОСОБА_3 , заявником не надано.

Вказані розбіжності у написанні імені, а саме прізвища заявника та особи, за встановленням факту наявності родинних відносин заявник звернувся до суду, а також невідповідності номеру та дати складення актового запису про народження такої особи, що зазначена у документах, долучених до матеріалів справи, а також відсутність достатніх, належних та допустимих доказів не дають підстави вважати, що особа, зазначена в довідці державного архіву Чернівецької області від 19 січня 2024 року № 1/149, а саме « ОСОБА_4 », записаний у Книзі актів цивільного стану (метричній книзі) нинішньої Чернівецької області, є дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Водночас, суд враховує, що міжмовне перетворення власних назв зазвичай відбувається із застосуванням одного з кількох принципів: транслітерації, транскрибування, етимологічного співвіднесення власної назви або її частин та використання усталених міжмовних відповідників. Форма документального запису імені може залежати також від національної традиції його носія. Протягом усього періоду свого існування орфографічні стандарти і правила міжмовного перетворення імен і прізвищ в Україні та інших державах зазнавали змін, модифікацій, уточнень. У справах, пов`язаних з ідентифікацією записів імен і прізвищ у документах однієї особи або однієї родини, які видавались різними мовами, слід встановити чи дозволяють зафіксовані в документах орфограми однозначно ідентифікувати відповідні оніми. Слід враховувати тогочасні орфографічні стандарти і практики документування в країнах, де видавалися документи, а також норми і принципи міжмовних перетворень та регулярні девіації в практиці документування, пов`язані з дією об`єктивних лінгвістичних чинників. Відтворення українських прізвищ російською мовою відбувається відповідно до стандартів міжмовного перетворення.

З огляду на викладене суд вважає встановленим факт наявності родинного зв`язку між ОСОБА_3 (мовою оригіналу - ОСОБА_3 ),

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та онуком - заявником ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онуком ОСОБА_3 (мовою оригіналу - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтями 2-7, 12, 13, 81, 265-268, 293, 294, 315-319, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Посольство Республіки Молдова, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , а згідно свідоцтва про народження від 09 листопада 1956 року серії НОМЕР_1 « ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Недобоївці Хотинського району Чернівецької області, актовий запис про народження від 04 січня 1938 року № 2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дідом ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомо, місце проживання:

АДРЕСА_2 .

Посольство Республіки Молдова, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 17 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Хромова