Провадження № 2/369/1099/25
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В., секретаря cудового засідання Лисяк К.О., позивача: ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно, -

встановив:

У жовтні 2023 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно.

Даний позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким, як зазначає позивач, вона прожила однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1995 року.

На день смерті ОСОБА_4 ні позивач, ні він не перебували у зареєстрованому шлюбі ані між собою, ані з іншими особами.

Вони проживали однією сім`єю спочатку в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому у 1995 році позивачу була виділена для проживання кімната №210.

Позивач зазначає, що у 2005 році ОСОБА_4 отримав квартиру та прописався (зареєструвався) за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом довідкою виконавчого комітету Вишневої міської ради від 02.10.2020 №1025 Про надання інформації і з того часу вони стали спільно проживати у цій квартирі. В даній квартирі вони разом зробили ремонт, а також придбали нові меблі. При цьому позивач була та залишається зареєстрованою в гуртожитку, де проживає її син інвалід.

На протязі 25 років спільного життя позивач та ОСОБА_4 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вирішували побутові питання, їздили на санітарно-курортне лікування, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина. Спільних дітей у них не було. Всі їх друзі і знайомі також сприймали їх за подружжя. Але офіційно вони свої фактичні шлюбні відносини не реєстрували.

Позивач вказує, що після смерті вона здійснила поховання ОСОБА_4 , що зокрема підтверджується виданим їй свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 31.03.2020, а також лікарським свідоцтвом про смерть №267 та довідкою про причину смерті від 31.03.2020, листом Києво-Святошинської місцевої прокуратури №85 від 31.03.2020 про дозвіл на видачу їй трупа ОСОБА_4 , накладною №41 від 31.03.2020 про придбання нею домовини та інших предметів для поховання та розпорядилася речами померлого.

При житті ОСОБА_4 мав у користуванні земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану в садовому товаристві Природа за АДРЕСА_3 , на якій розташований дачний будинок. Позивач та ОСОБА_4 разом здійснили побудову даного будинку та внутрішні і інші роботи та спільно обробляли земельну ділянку.

Дана земельна ділянка не приватизована та відповідно і право власності на садовий будинок не було оформлено, згідно довідки СТ "Природа" від 22.11.2014р. №27.

У 2012 році вони за спільні кошти придбали автомобіль Chevrolet Aveo, 2011 року випуску, який 24 квітня 2012 року зареєстрований ВРЕВ ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_4 був членом Обслуговуючого кооперативу Автогаражне товариство Луч в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, де був власником гаража за № НОМЕР_3 , але його право власності в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області, за життя не було зареєстровано.

Позивач зазначає, що за їх спільним рішенням в АТ КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_4 згідно договору SAMDNFF33 від 05.04.2017 був відкритий картковий рахунок НОМЕР_4 , на який ОСОБА_4 та позивачка вносили спільні кошти.

На підставі спільної згоди в період з 2006 по 2020 роки були відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_4 в АТ Державний ощадний банк України, на які вони вносили спільні кошти. Так, згідно листа від 03.06.2021 №46/12-05/11060, в Акціонерному товаристві Державний ощадний банк України станом на 28.05.2021 на ім`я ОСОБА_4 наявна інформація щодо рахунків у Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ Ощадбанк у ТВБВ №10026/0846:

№ НОМЕР_5 - відкритому 22.06.2018 р.;

№ НОМЕР_6 - відкритому 22.05.2019р.;

№ НОМЕР_7 - відкритому 22.11.2017 р.;

№ НОМЕР_8 - відкритому 26.02.2009 р.;

№ НОМЕР_9 - відкритому 28.02.2006 р.;

№ НОМЕР_10 - відкритому 17.01.2020 р.

Позивач посилається, що 23.09.2020р. до приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича надійшла заява ОСОБА_3 , згідно якої вона повідомила, що приймає спадщину після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ОСОБА_3 також повідомила, що інших спадкоємців за законом немає.

На підставі даної заяви приватним нотаріусом Леденьовим І.С. заведена спадкова справа №139/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.09.2020.

Позивач зазначає, що викладене свідчить про те, що між позивачем та померлим ОСОБА_4 склалися усталі відносини притаманні подружжю, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка.

Позивач пояснює, що з метою оформлення за позивачем права власності на 1/2 частку майна спільно набутого з померлим ОСОБА_3 за час їхнього проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу, необхідно встановити даний факт в судовому порядку.

А на отримання у власність іншої частки спадкового майна після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом має право дочка померлого.

Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Норма статті 315 ЦПК України щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки застосовується до правовідносин, які виникли з 1 січня 2004 року, тобто з часу набрання чинності Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-III.

Отже, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Позивач вказує, що факт спільного проживання позивача та померлого ОСОБА_4 однією сім`єю в період з 01.01.2004 року по 30 березня 2020 року підтверджується також фотографіями, на яких зафіксована їх спільна участь у відповідних подіях, а також будуть підтверджені у судовому засіданні показами свідків.

На підставі викладеного, позивач зазначає, що у разі встановлення судом юридичного факту спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 30 березня 2020 року, то як юридичний наслідок та відповідно до ст. 74 СК України та ч. 4 ст. 368 ЦК України набуте ними у зазначений період майно як членів сім`ї є їх спільною сумісною власністю, що у визначенні часток у праві власності становить по 1/2 частці за кожним. Тому, у даному позові позивач заявляє позовні вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частку права власності на вищезазначені грошові вклади в АТ КБ Приватбанк та в АТ Державний ощадний банк України.

Посилаючись на ст.ст. 4, 5, 175-177, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 368 ЦК України, ст. ст. 3, 21, 36, 74 СК України, позивач просить суд-

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку грошового вкладу в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК в сумі 25762,57 грн., з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку НОМЕР_4 від 05.04.2017, згідно умов Договору №SAMDNFF33 від 05.04.2017, укладеного на ім`я померлого ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку грошових вкладів в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ, а саме у Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ Ощадбанк у ТВБВ №10026/0846, з відповідними відсотками, що знаходяться на рахунках відкритих на ім`я померлого ОСОБА_4 :

№ НОМЕР_6 , відкритому 22.05.2019р.;

№ НОМЕР_5 , відкритому 22.06.2018р.;

№ НОМЕР_8 відкритому 26.02.2009р.; № НОМЕР_7 відкритому 22.11.2017р.;

№ НОМЕР_9 відкритому 28.02.2006р.;

№ НОМЕР_10 відкритому 17.01.2020р.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.10.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, а також витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. належним чином завірену копію спадкової справи за №139-2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 811 від 17.07.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/17125/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.07.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2024 року дану цивільну справу прийнято до розгляду суддею Янченко А.В., призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі № 369/17125/23 і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, тільки представником відповідача адвокатом Грушка В.І. подані до суду письмі пояснення, в яких він просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

У судове засідання з`явилася позивач, а її представник адвокат Мєстєчкіна О.І., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, які підтримали поданий до суду позов та просили його задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Грушка В.І. з 11.09.2019 року має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронного суду ЄСІТС.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та її представника, які не прибули в судове засідання, на підставі наявних у справі доказів.

Оцінивши доводи позову, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що позивач згідно паспортного документу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довіреності наданої відповідачем ОСОБА_3 від 17.09.2020 року, посвідченої Моісєєвою Т.Є., нотаріусом міста Москва Російської Федерації, відповідач зареєстрована в Російської Федерації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 31.03.2020 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Спадкодавець був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом довідкою виконавчого комітету Вишневої міської ради від 02.10.2020 №1025 Про надання інформації.

Згідно матеріалів спадкової справи №139/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спадщину після його смерті прийняла його дочка ОСОБА_3 , відповідач у даній справі, шляхом подання відповідної заяви від 18.09.2020 року, дійсність підпису на якій засвідчено ОСОБА_5 , нотаріусом міста Москва Російської Федерації, яка надійшла до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича 23.09.2020р. за вх. №1658/02-14.

Згідно матеріалів даної спадкової справи немає інших спадкоємців після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи №139/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , наявне свідоцтво про право на спадщину за законом видане Леденьовим І.С., приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області 27.04.2023 року на ім`я спадкоємця ОСОБА_3 на суми вкладу з належними відсотками нарахованих процентів компенсаціями на дату пред`явлення свідоцтва, що знаходяться на відкритих рахунках в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» в ТВБВ №10026/0846 філії - Головне управління по місту Києву та Київській області АТ Ощадбанк на рахунках:

№ НОМЕР_6 ,відкритому 22.05.2019р.;

№ НОМЕР_8 відкритому 26.02.2009р.; № НОМЕР_9 відкритому 28.02.2006р.;

№ НОМЕР_10 відкритому 17.01.2020р.,

та на суми вкладу з належними відсотками нарахованих процентів компенсаціями на дату пред`явлення свідоцтва, що знаходятьсяв АК КБ ПРИВАТБАНК на картці НОМЕР_4 , номер договору № НОМЕР_11 , які належали ОСОБА_4 . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №2349.

Судом встановлено, що звернення з позовом до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , для позивачки необхідне для визнання за нею права власності на 1/2 частку майна набутого ними за час спільного проживання, зокремана грошові вклади в АТ КБ Приватбанк та в АТ Державний ощадний банк України.

Згідно із статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

На підтвердження факту спільного проживання позивачем надано копії документів, оригінали яких знаходяться у позивачки:

Довідка СТ "Природа" від 22.11.2014р. №27 про те, що покійному ОСОБА_4 належить земельна ділянка за № НОМЕР_12 загальною площею 0,06 га, в садовому товаристві Природа по вул. Лісова Природа, с. Забір`я Києво-Святошинського району Київської області.

Дана довідка підтверджує надані в судовому засіданні показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що у с. Забір`я у ОСОБА_4 була дача, куди він їздив спільно з позивачкою та її сином ОСОБА_8 і де вони спільно садили город, збирали врожай, робили ремонт та разом виконували інші роботи по дачі.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13 , автомобіля марки Chevrolet моделі Aveo 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрованого за ОСОБА_4 , виданого 24.04. 2012 року.

Страховий поліс №АМ 4563435 про страхування ОСОБА_4 цивільно-правової відповідальності належного йому транспортного засобу, автомобіля Chevrolet Aveo на період з 17.07.2018 по 16.07.2019 року.

Спеціальний знак НОМЕР_15 до Полісу щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів дійсний до 16 липня 2020 року.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , видане 30.03.2020 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради;

Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_4 №267 від 31.03.2020р., в якому зазначена причина його смерті.

Лист - дозвіл Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 31.03.2020 №85, яким місцевою прокуратурою надано дозвіл ОСОБА_1 на видачу їй трупа померлого ОСОБА_4 .

Накладна №41від 31.03.2020 року, про придбання ОСОБА_1 домовини та інших речей на поховання на суму 17520 грн.

Даними документами підтверджується посилання позивача в позовній заяві, що саме вона здійснила поховання померлого ОСОБА_4 .

Сімнадцять фотографій, на яких зображений померлий ОСОБА_4 разом з позивачкою.

Згідно письмового пояснення представника відповідача адвоката Грушка В.І. зазначено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача ОСОБА_4 , після смерті якого вона прийняла спадщину. 27 квітня 2023 року відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Представник відповідача пояснив, що 14 жовтня 1994 року було розірвано шлюб між батьками відповідача, батьком ОСОБА_4 та мамою ОСОБА_9 . Про те, що у батька з`явилась знайома жінка з якою вони періодично спілкуються і допомагають один одному вона дізналась від батька. Також від батька вона дізналась, що ця жінка допомагає йому по господарству. За життя батька вона з цією жінкою знайома не була. Лише після смерті вона дізналась, що це ОСОБА_1 . Їй відомо, що батько оплачував лікування сина ОСОБА_1 . Про участь сторонніх осіб у накопиченнях батька відповідачу невідомо. Представник відповідача, посилаючись на недоведеність позовних вимог просить в задоволенні позову відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 щодо відносин позивачки ОСОБА_10 з покійним ОСОБА_11 повідомила, що вона проживає в гуртожитку з 1972 року. Свідок проживає на четвертому поверсі, вони проживали на п`ятому. Це була хороша сім`я. Вони завжди були разом. Він ходив одягнутий як з голочки, вона за ним доглядала. Коли вони почали спільно проживати в гуртожитку то вона навіть не знала, що вони не розписані. І проживали вони в гуртожитку десять років, потім йому дали квартиру на АДРЕСА_5 . Вони разом робили ремонт в цій квартирі, все перероблювали, зривали пол. У них ще був будинок в селі, свідок була в цьому будинку, це в ОСОБА_12 . Дуже хороша думка про сім`ю, вона така хозяйка. В селі вони все робили разом і огород садили. Кошти у них були спільні, вони все купляли вдвох.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 щодо відносин позивачки ОСОБА_10 з покійним ОСОБА_11 повідомила, що з позивачкою стосунки дуже дружні, познайомилася з ОСОБА_13 дуже давно. Вона працювала в поліклініці і там свідок зустрілася з ОСОБА_14 і познайомилася з нею. Потім вона познайомила її зі своїм чоловіком. Вона з ними дуже дружила. Це була дуже дружна сім`я, теплі стосунки. Вони допомагали один одному і завжди були разом. Коли познайомилися, ОСОБА_13 проживала в гуртожитку з ОСОБА_15 і її сином ОСОБА_8 . Вони прожили там років десять. Це була справжня дружня сім`я і можна сказати показова. Багато можна було з їх стосунків брати приклад. Вони разом проводили час, все робили разом, ремонт проводили разом. Спільно купляли все і готовили. Після гуртожитку Володі дали квартиру, але вони туди не переходили, бо там треба було робити капітальний ремонт. Треба було робити все по новому, шпалери здирати та підлогу. Необхідно було все робити з нуля. Ремонт вони робили дуже довго, свідок надавала їм допомогу. Все зроблено дуже гарно, коли закінчили ремонт то перейшли туди жити. Коли ОСОБА_16 стало погано то він із сином ОСОБА_13 був на дачі, ОСОБА_13 була на роботі. У них все робилось разом, вона робить одне, а він друге. Так само і скуплялися разом, це була справжня показова сім`я. Для свідка особисто це був приклад сім`ї. На дачі у них великий город, там вони ремонти робили, скупались, садили, збирали і закривали. Було гарно, уютно у них в будинку.

Наведені вище докази в сукупності, на думку суду, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , притаманних подружжю.

Пояснення представника відповідача щодо обставин справи, в яких представник просить відмовити у задоволенні позову, не спростовують зазначені вище висновки суду, а саме те, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Норма статті 315 ЦПК України щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки застосовується до правовідносин, які виникли з 1 січня 2004 року, тобто з часу набрання чинності Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-III.

Отже, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.

Тому, з врахуванням викладеного, суд погоджується з посиланням позивачки в позові, що хоч фактичні сімейні стосунки у неї без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 розпочалися ще у 1995 році, але вона просить суд встановити факт їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

З врахуванням досліджених обставин справи, встановлених на підставі допустимих, достовірних та достатніх доказах, суд прийшов до висновку про задоволення вимоги позивача щодо встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 30 березня 2020 року.

Тому, як юридичний наслідок, відповідно до ст. 74 СК України та ч. 4 ст. 368 ЦК України, позивач має право на визнання за нею права власностіна 1/2 частку грошових вкладів в АТ КБ Приватбанк та в АТ Державний ощадний банк України, належних померлому ОСОБА_4 , як на майно членів сім`ї, що є спільною сумісною власністю, набуте ними у зазначений період.

Але суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частку грошового вкладу в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ, а саме у Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ Ощадбанк у ТВБВ №10026/0846, що знаходяться на рахунках:

№ НОМЕР_6 , відкритому 22.05.2019р.;

№ НОМЕР_8 , відкритому 26.02.2009р.; № НОМЕР_9 , відкритому 28.02.2006р.;

№ НОМЕР_10 , відкритому 17.01.2020р.,

та на суми вкладу, що знаходитьсяв АК КБ ПРИВАТБАНК на картці НОМЕР_4 , номер договору № НОМЕР_11 , які належали ОСОБА_4 , так як судом встановлено, що на дані вклади відповідачу ОСОБА_3 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С. 27.04.2023 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що дане свідоцтво оскаржувалось та визнано недійсним.

Але суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу в частині про визнання за позивачем права власності на 1/2 частку грошового вкладу в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ, а саме у Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ Ощадбанк у ТВБВ №10026/0846, що знаходяться на рахунках: № НОМЕР_5 , відкритому 22.06.2018р.; № НОМЕР_7 , відкритому 22.11.2017р., згідно листа АТ Ощадбанк від 03.06.2021 №46/12-05/11060, так як в матеріалах спадкової справи №139/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відсутні дані, що на дані вклади відповідачу ОСОБА_3 видавалось свідоцтво про право на спадщину за законом.

Враховуючи що позивачем не ставилося питання про відшкодування судових витрат з відповідача, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_16 ) право власності на 1/2 частку грошового вкладу в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ, а саме у Головному управлінні по місту Києву та Київській області АТ Ощадбанк у ТВБВ №10026/0846, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому 22.06.2018р. на ім`я померлого ОСОБА_4 , з відповідними відсотками, на рахунку № НОМЕР_7 , відкритому 22.11.2017р., на ім`я померлого ОСОБА_4 , з відповідними відсотками.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено: 24.11.2025 року.

Суддя А.В. Янченко