РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь в порядку спадкування, належну ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму нарахованої на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 460/8860/23, але невиплаченої пенсії в розмірі 159 817 грн 66 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 10 травня 2023 року у справі №460/8860/23 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2023 року № 3060, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області. Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2023 року №3060, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області, із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням проведених виплат. Вказане рішення набрало законної сили 10 червня 2023 року.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковалем Я.М. від 01 грудня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72911955 по примусовому виконанню рішення суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, а 29 січня 2025 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Торкуновою Т.А. заведено спадкову справі 5/2025.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Рівненській області від 14 липня 2023 року №1700-0504-8/64695, адресованого ОСОБА_2 , нараховано заборгованість згідно рішення суду у розмірі 159 817 грн 66 коп.

Вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , таким чином має право на отримання нарахованої, але не виплаченої за життя ОСОБА_2 пенсії в сумі 159 817 грн 66 коп., яку вона і просить стягнути з відповідача на її користь.

25 вересня 2025 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окрім того вказує, що ОСОБА_2 пенсія виплачувалась без затримки, тому заборгованість з поточних виплат пенсії відсутня.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/8860/23 ГУ ПФУ в Рівненській області нараховано суму за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2023 року в розмірі 159 817 грн 66 коп.

Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішення суду у справі № 460/8860/23 від 10 травня 2025 року, після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень.

До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, також прізвище, ім`я по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи, яка має право на одержання сум, нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивач не була стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку SMS. 07 листопада 2025 року позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник ГУ ПФУ в Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 12 листопада 2025 року представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутності представник ГУ ПФУ в Рівненській області.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 460/8860/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110766654), яке набрало законної сили 10 червня 2023 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні з 01 грудня 2019 року перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2023 року № 3060, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області. Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2023 року №3060, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області, із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, ГУ ПФУ в Рівненській області витрати по сплаті судового збору у сумі 1 073 грн 60 коп.

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області від 14 липня 2023 року за № 1700-0504-8/64695 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та визначено, що заборгованість, нараховану згідно рішення суду № 460/8860/23 за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2023 року, що склала 159 817 грн 66 коп., внесено до Реєстру судових рішень.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваля Я.М. від 01 грудня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72911955 по примусовому виконанню виконавчого листа № 460/8860/23, виданого 31 липня 2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 січня 2025 року, серії НОМЕР_1 .

29 січня 2025 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Торкуновою Т.А. заведено спадкову справу № 5/2025 року до майна спадкодавця ОСОБА_2 .

Як слідує з довідки приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Торкунової Т.А. від 28 серпня 2025 року №112/02-14 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_2

28 липня 2025 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила провести їй виплату як єдиній спадкоємиці на виконання рішення суду № 460/8860/23.

З відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області від 25 серпня 2025 року за № 1700-0203-8/63117 слідує, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/8860/23 ГУ ПФУ в Рівненській області ОСОБА_2 нараховано заборгованість за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2023 року у розмірі 159 817 грн 66 коп.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Як встановлено судом, за життя матір позивача ОСОБА_2 оскаржувала бездіяльність ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 460/8860/23, яке ухвалено за життя спадкодавця, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 21 березня 2023 року №3060, виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області, із обов`язковим врахуванням зазначених у ній розмірів щомісячних основних і додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням проведених виплат. Вказані виплати, що належали ОСОБА_2 , залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю, тому суд доходить висновку, що позивач успадкувала належні її матері суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а відтак належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з належного відповідача ГУ ПФУ в Рівненській області на користь позивача в порядку спадкування належну померлій ОСОБА_2 суму нарахованої, але невиплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 460/8860/23 в розмірі 159 817 грн 66 коп.

Доводи відповідача, що позивач повинна була звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони по справі № 460/8860/23 є безпідставними, оскільки в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Крім того, позивач зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження і ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року їй відмовлено в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1 598 грн 18 коп.

Керуючись, ст. 4, 5, 10, 81, 141, 223, 258-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 159 817 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн 66 коп., належну померлій ОСОБА_2 суму нарахованої, але невиплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2025 року у справі №460/8860/23.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) грн 18 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, .

Повне судове рішення складене 17 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Першко