Справа №760/2456/25 Провадження №2-п/760/92/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва:

у складі головуючого судді Тесленко І. О.,

за участю секретаря судового засідання Бережної С. П.,

представника позивача Середюк О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за житлово комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року по справі №760/2456/25, позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 156 906 гривень 58 копійок., яка складається з: заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 95 448,28 грн., внесків за обслуговування вузла комерційного обліку - 167,30 грн., плати за абонентське обслуговування - 1 555,13 грн., 3% річних у розмірі 10 016,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 49 526,12 грн. та пені у розмірі 193,49 грн., витрат по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45 грн. 00 коп.

23 жовтня 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення яка обґрунтована наступним. У жовтні місяці 2025 р., позивач звернувшись до сервісного сервісу УМВС з метою обміну паспорта, де його попросили встановити додаток Дія. Після встановлення додатку Дія, останній дізнався про заочне рішення суду. Про розгляд судової справи, йому не було відомо так як він фактично проживає за іншою адресою, а не за адресою реєстрації. Таким чином, був позбавлений можливості прийняти участь в судовому процесі. Відзив не був поданий оскільки відповідачам не було відомо про розгляд судової справи. Також надати пояснення і заявити клопотання про пропущені строки позовної давності. 16 жовтня позивач отримав копію заочного рішення суду. Ознайомившись з яким змушений подати заяву про перегляд заочного рішення суду. Повістки не отримував, так як довгий час фактично мешкає за адресою; АДРЕСА_1 і належним чином не був повідомлений про розгляд справи. Позивач повинний бути присутній при розгляді даної судової справи так як був позбавлений участі в судовому процесі. Із-за натягнутих відносин з родичами змушений був відселитись. Доказом чого є договір оренди квартири за даною адресою. Комунальними рахунками не цікавився, тепер настав час вникнути та виправити не належне виконання родичів в частині сплати за комунальні послуги. Сплату комунальних послуг, буде контролювати особисто. ОСОБА_2 , також фактично проживає за іншою адресою, а не адресою реєстрації. Так, відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву, про перегляд заочного рішення, може бути подано письмово відповідачем, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, як зазначено судом в заочному рішенні. Вивчивши викладені у заочному рішенні факти з якими позивач не згідний, вважає, що воно підлягає до перегляду виходячи з наступного: 1. Прийняти особисту участь у судових засіданнях по даній справі позивач не мав можливості, так як фактично проживає за іншою адресою і про судову справу не знав, належним чином не був повідомлений і судові повістки не отримував. В зв`язку з чим не зміг подати відзив та надати пояснення по справі в частині не відповідності заборгованості та укладання мирової угоди по реструктуризації справедливої заборгованості. 2. Забезпечити явку в судове засідання свого представника не було можливості по тій же причині. 3. Подати клопотання про пропущені строки позовної давності при врахуванні яких можна говорити про відмову в задоволенні позовної заяви. Виходячи з позовної заяви строк позовної давності закінчився в грудні 2019 р. З врахуванням наведеного просив поновити пропущений строк на оскарження судового рішення, так як не був належним чином повідомлений про розгляд спору в суді та був позбавлений можливості прийняти участь в судовому засіданні що призвело до не вірного застосуванню норм матеріального та процесуального права, переглянути рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 р. у справі №760/2456/25, скасувати заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 р. у справі №760/2456/25 і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва про призначення до розгляду у судовому засіданні заяви про перегляд заочного рішення, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги та призначено заяву до судового розгляду.

18 листопада 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення які обґрунтовані наступним. Щодо прохання Відповідача поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. У рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2025 у справі № 760/2456/25 зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії. Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що про судове рішення у справі він дізнався у жовтні 2025 р. із застосунку Дія, оскільки за місцем реєстрації, куди направлялася судова кореспонденція не проживає, однак на підтвердження даної обставини не надає будь-яких підтверджуючих документів. Зазначає, що поважними причинами пропуску процесуальних строків визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами, при цьому Відповідачем разом із заявою про перегляд заочного рішення не надано будь-яких доказів поважних причин пропуску встановленого 30 денного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення. Стосовно підстав для скасування судом заочного рішення. Позивач зауважує наступне. Відповідно до положень частини першої статті 284 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Водночас, як передбачено вимогами частини першої статті 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, виходячи з вищенаведених положень статті 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено одночасну сукупність трьох обставин, а саме: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки; не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає. Як зазначає заявник у заяві про перегляд заочного рішення про судове рішення у справі він дізнався у жовтні 2025 р. із застосунку Дія. За змістом пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з вимогами статті 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17(П/9901/87/18) та постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20). У постановах від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Отже, судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення Відповідача про розгляд справи. Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що Суд, у встановленому порядку та за належною адресою направляв Відповідачам, в т.ч. скаржнику, судові документи, які повернулися до Суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата ( ОСОБА_1 ), тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незверненням самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення. Зазначене спростовує твердження Відповідача про те, що неподання відзиву на позовну заяву та не з`явлення для участі у судові засідання у справі зумовлене неналежним повідомленням його про наявність позову та дати судових засідань. Крім того, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, або неподання відзиву, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливають на правильне її вирішення. Однак зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Відповідач обмежився лише поданням заяви про застосування строку позовної давності. Щодо застосування строку позовної давності. По-перше, Позивач звертає увагу, що п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Так само, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України також визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З огляду на положення п.12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки позовної давності, які закінчувались в період з 12.03.2020 по 28.02.2024 року є автоматично подовженими, адже дія карантину у період з 12.03.2020 по 31.06.2023 та дія воєнного стану у період з 24.02.2022 по 27.01.2025 (дата звернення Позивача до Суду з позовом поштовим відправленням) не припинялася. По-друге, Відповідач та його представник не мали будь-яких обмежень у подачі відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності, оскільки мали об`єктивну можливість подати відзив на позовну заяву звернувшись до суду або направити її засобами поштового відправлення, проте таких дій не вчинили. Будь яких доказів про наявність об`єктивних перешкод у Відповідача для подачі відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності не додано та на такі докази відповідач та його представник не посилаються. Оскільки строк позовної давності застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення й враховуючи, що відповідач по справі, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідної заяви не зробив, той відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності. У випадку якщо ухвали про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. Разом з тим, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення, не вбачається посилань на обставини та докази на їх підтвердження, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. З огляду на викладене, зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення. На підставі викладеного та керуючись ст. 287, ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, просив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29.07.2025 у справі № 760/2456/25 залишити без задоволення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 з`явився, вказав що не проживає за зареєстрованим місцем проживання, а проживає в орендованій квартирі, на підтвердження чого надав копію договору оренди та заяву власника орендованої квартири. Вказував що за адресою АДРЕСА_2 проживають його родичі.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання з`явилась, вказувала що не проживає за зареєстрованим місце проживання з моменту придбання, з 2018 року проживає за іншою адресою що можуть підтвердити свідки. Вказала що листи які надходили їй на адресу АДРЕСА_2 не отримувала.

Представник позивача в судове засідання з`явилась, проти скасування заочного рішення заперечувала, просила заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. Вказувала що на адресу відповідачів направлялись всі процесуальні документи, факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, залежав від волевиявлення самого адресата тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не зверненням самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення. Вказувала що відповідачі з приводу не проживання за зареєстрованим місцем проживання не звертались.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріли справи та доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 760/2456/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за житлово комунальних послуг.

Заочним Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, - задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 156 906 гривень 58 копійок., яка складається з: заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - 95 448,28 грн., внесків за обслуговування вузла комерційного обліку - 167,30 грн., плати за абонентське обслуговування - 1 555,13 грн., 3% річних у розмірі 10 016,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 49 526,12 грн. та пені у розмірі 193,49 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 45 грн. 00 коп.

Судом також досліджено договір оренди від 20 липня 2024 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , та заяву ОСОБА_5 , про те що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд повинно бути зазначено, зокрема обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як вбачається з ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведених норм цивільного процесуального закону, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності існування одночасно таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення та не подав відзив на позовну заяву саме з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, судові повістки та інші процесуальні повідомлення надсилалися відповідачу ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Суд критично сприймає надані позивачем договір оренди та заяву ОСОБА_5 , про те що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , оскільки оренда вказаної квартири не унеможливлює проживання відповідача за зареєстрованим місцем проживання.

Згідно розписки про отримання копії рішення від 29 липня 2025 року, ОСОБА_1 , отримав копію рішення від 29 липня 2025 року в справі №760/2456/25 16 жовтня 2025 року (а.с. 85).

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Оскільки заочне рішення суду від 29 липня 2025 року, відповідачем було отримано лише 16 жовтня 2025 року відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

23 жовтня 2025 року разом з заявою про перегляд заочного рішення відповідачем було подано клопотання про застосування строків позовної давності.

Судом встановлено що питання про застосування строків позовної давності під час розгляду справи не вирішувалось.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що питання про застосування строків позовної давності може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 6 Європейського конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати відповідачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням викладеного, після з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов до переконання, що позиція сторони відповідача не була вислухана та належно оцінена судом, що мало б істотне значення для правильного вирішення справи, та могло б вплинути на винесення рішення. За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до судового розгляду.

Керуючись статтями 10, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за житлово комунальних послуг, задовольнити.

Скасувати заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 липня 2025 року у цивільній справі № 760/2456/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за житлово комунальних послуг.

Призначити судове засідання у справі на 14 год. 30 хв. 03 грудня 2025 року, в приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, буд. 1, каб. 9.

У судове засідання викликати учасників справи.

Встановити відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, - протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення цієї ухвали.

Зобов`язати відповідачів одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3 - 5 ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачам десятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин 3 - 5 ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud2609/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Тесленко