Провадження № 2/643/5416/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025

13 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Салтівського районного суду міста Харкова Сугачової О.О. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шафоростов В.О. подав до суду письмове клопотання про передачу справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики до Господарського суду Харківської області у провадженні якого перебуває справа № 922/2485/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває справа № 643/12802/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 16.09.2025 у справі № 922/2485/25 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . Згідно із ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шафоростов В.О. подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що клопотання підтримують у повному обсязі.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шафоростова В.О. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Також встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області у провадженні якого перебуває справа № 922/2485/25 від 16.09.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо направлення справи запозовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики на розгляд до Господарського суду Харківської області в межах справи № 922/2485/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , суд виходить із такого.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 17 Закону України 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналізуючи зміст вказаної правової норми, можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України і до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Так, згідно із ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Частина 3 вказаної статті визначає, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що на розгляді Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/2485/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , суд вважає необхідним у порядку ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передати матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики до Господарського суду Харківської області за підсудністю, задовольнивши таким чином клопотання представника позивача.

На підставі викладеного вище, керуючись: ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 5, 19, 43, 49, 254, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шафоростова Валентина Олександровича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики направити до Господарського суду Харківської області за підсудністю для розгляду в межах справи № 922/2485/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова