КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 359/7077/24

номер провадження 22-ц/824/15273/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача Ковалевський Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" - Ковалевського Євгена Володимировича

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року /суддя Борець Є.О./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції у м. Києві, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про звільнення з-під арешту земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року ТОВ «Укрдебт Плюс» звернувся до суду з вказаним позовом та просить звільнити земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером : 03:001:0120 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Вишеньківської сільської ради, з-під арешту, відомості про який містяться в записі про обтяження №11457442 від 2 серпня 2011 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року провадження закрито. /а.с. 84-86/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ТОВ "Укрдебт Плюс" - Ковалевський Є.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати і направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що між відповідачем та банком укладено кредитний договір, забезпечений іпотекою спірної земельної ділянки, а в подальшому банк відступив права вимоги ТОВ «Укрдебт Плюс», яке набуло статусу іпотекодержателя та зареєструвало право іпотеки раніше, ніж накладено арешт. Арешт накладено 02.08.2011 постановою слідчого в межах кримінального провадження №0003622, яке закрито 19.03.2014 через відсутність складу злочину. З моменту закриття провадження арешт втратив кримінально-процесуальний характер і перетворився на публічне обтяження права власності, підстави для існування якого відпали. За КПК 1960 року арешт скасовується, коли в ньому відпала потреба, проте через втрату чинності цього Кодексу та відсутність перехідного порядку звернення до слідчого судді є неефективним захистом з огляду на тривалі організаційні зміни в органах і 14-річний строк. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.05.2019 №372/2904/17-ц та від 15.05.2018 №335/12096/15 сформувала позицію, що коли арешт накладено за КПК 1960 року і провадження закрито без вирішення долі майна, спір про звільнення майна є приватноправовим і розглядається в порядку цивільного судочинства. Посилався на пріоритет зареєстрованої іпотеки за ст. 24 ЗУ «Про іпотеку» блокує подальше обтяження, навіть публічне, якщо воно не скасовано в спеціальному порядку. Суд першої інстанції помилково застосував п. 9 розд. XI КПК 2012, який зберігає дію лише запобіжних заходів, а не арештів 2011 року. Позов про звільнення майна з-під арешту є негаторним за ст. 391 ЦК України і підлягає розгляду за правилами ЦПК України. Отже, закриття провадження порушує право на доступ до суду, гарантоване ст. 129-1 Конституції України.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з направленням справи для продовження розгляду, на підставі наступного.

Судом встановлено що зі змісту інформаційної довідки №353321017 від 07.11.2023 (а.с.17) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон міститься запис про обтяження №11457442 від 02.08.2011.

Зі змісту запису про обтяження № 11457442 (а.с.17 зворот) вбачається, що арешт земельної ділянки був накладений на підставі постанови слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 29.07.2011.

Зі змісту листа № 77989-2024 від 13.06.2024 (а.с.20) вбачається, що кримінальному провадженню присвоєно №0003622.

Постановою слідчого від 19.03.2014 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч.4 ст.190 КК).

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст.255 ЦПК - закриття провадження, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; ст.174 КПК - скасування арешту за клопотанням до слідчого судді; п.9 розд. XI КПК - збереження дії арешту до скасування за КПК; правовою позицією ВП ВС (від 15.05.2018 № 335/12096/15): арешт, накладений за КПК, скасовується за КПК.

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що арешт накладено в межах кримінального провадження, яке триває в частині арешту; ТОВ «Укрдебт Плюс» як іпотекодержатель є «іншим володільцем» (ч.2 ст.170 КПК) і має право звернутися до слідчого судді Оболонського райсуду м. Києва. Отже, цивільний позов є неналежним способом захисту.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що арешт на спірну земельну ділянку накладено 02.08.2011 постановою слідчого за правилами КПК України 1960 року в межах кримінального провадження №0003622, яке закрито постановою слідчого від 19.03.2014 у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч. 2 ст. 6 КПК 1960 року в редакції на той час). Після закриття кримінального провадження питання про долю арештованого майна не вирішено, а сам арешт не скасовано.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), якщо арешт на майно накладено в межах кримінального провадження за нормами КПК України 1960 року, кримінальне провадження закрито, а питання про долю арештованого майна не вирішено, такий арешт втрачає кримінально-процесуальний характер і перетворюється на публічно-правове обтяження права власності. Спір про звільнення майна від цього обтяження є приватноправовим і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Звернення до слідчого судді за правилами КПК України 2012 року в таких випадках є неефективним способом захисту, оскільки арешт вже не є запобіжним заходом у розумінні чинного КПК України.

Аналогічна позиція підтверджена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15.05.2018 у справі № 335/12096/15-ц та від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц.

За таких обставин позивач (іпотекодержатель, право якого зареєстровано раніше за арешт) обрав належний спосіб захисту -звільнення земельної ділянки з-під публічно-правового обтяження (арешту), що перешкоджає реалізації його права іпотекодержателя. Спір є цивільно-правовим і підвідомчий судам цивільної юрисдикції.

Застосування п. 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року є помилковим, оскільки цей пункт зберігає дію лише запобіжних заходів, вжитих у кримінальних провадженнях, що тривають, а не арештів, накладених за КПК 1960 року в закритих провадженнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" - Ковалевського Євгена Володимировича на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: