Провадження № 2-з/554/77/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі судді Гольник Л.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Полтава заяву фон ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

В провадження суду надійшла позовна заява фон ОСОБА_1 до фон ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в міста Полтаві ради про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини.

Позивач фон ОСОБА_1 звернулася до суду також із заявою про забезпечення позову, в якому просила забезпечити позов шляхом обмеження права фон ОСОБА_2 супроводжувати малолітню дитину фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України (перетинати кордон України) та надавати довіреності будь-якій третій особі на супровід малолітньої дитини фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перетину кордону/на перетин кордону України без нотаріально посвідченого дозволу матері фон ОСОБА_1 до набрання судового рішення законної сили про встановлення місця проживання малолітньої дитини фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю фон ОСОБА_1 за місцем її проживання.

У заяві про забезпечення позову позивач зазначила, що 19.07.2023 року між нею та фон ОСОБА_2 (далі відповідач) укладено шлюб. Після народження сина стосунки між ними суттєво погіршилися. Коли позивач зрозуміла, що спільне життя стало нестерпним і від цього страждає син, вона була змушена звернутись до служби App Elle (служба захисту жертв домашнього насильства), яка їх вивезла і поселила в безпечне місце, де вони проживали безкоштовно і без реєстрації. Потім їх перевели до притулку для обездолених жінок.

Відповідач з 26.03.2024 по 13.09.2024 не розшукував сина, не цікавився його розвитком, розуміючи, що позивач з маленькою дитиною знаходиться в країні, де немає родичів і близьких, без засобів для існування та житла.

Не зважаючи на відсутність нормальних умов для життя, позивачу з сином було заборонено поїздки відповідно до наказу від 02.12.2024 року.

Частковим рішенням від 04.07.2025 року Регіонального суду Берн-Міттельланд Цивільного відділу затверджено часткову угоду від 26.06.2025: передано дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під опіку матері на час розірвання спільного домогосподарства; скасована заборона на поїздки, що була введена наказом від 02.12.2024; зобов`язано Кантональну поліцію Берна негайно видалити імена Ніколая фон Балмооса/ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 фон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з RIPOL (реєстру іноземців, перебування яких на території Швейцарії є небажаним) та SIS (Шенгенська інформаційна система).

Фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Посольства України в Швейцарській Конфедерації від 06.06.2024 набув громадянство України.

З 31.07.2025 року позивач з сином проживають в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

Зараз відповідач вимагає негайного повернення позивача з сином в Швейцарію з подальшою забороною виїзду її та сина за кордон.

У листі адвоката відповідача до Регіонального суду Берн-Міттельланд Цивільного відділу зазначено, крім іншого наступне: провести необхідні розслідування та вжити необхідних заходів для встановлення намірів ОСОБА_6 фон Балмоос повернутися до Швейцарії (у разі повернення), матері дитини слід тимчасово заборонити виїзд з країни разом з ОСОБА_4 фон Балмоосом під загрозою кримінальної відповідальності у разі невиконання цієї вимоги, а також накласти заборону на виїзд матері дитини щонайменше на період провадження щодо захисту шлюбу; заборона на виїзд має бути зареєстрована в RIPOL та Шенгенський інформаційній системі (SIS), а Ніколай фон Балмоос також має бути внесений під варіантним іменем ОСОБА_8 . Також зазначається, що будуть змушені розпочати провадження щодо повернення Ніколая фон Балмоос.

Відповідач може вдатися вжиття заходів щодо заборони виїзду з країни позивача разом з ОСОБА_4 фон Балмоосом під загрозою кримінальної відповідальності, накласти заборону на виїзд матері дитини щонайменше на період провадження щодо захисту шлюбу, які мають бути зареєстровані в RIPOL (реєстру іноземців, перебування яких на території Швейцарії є небажаним) та SIS (Шенгенська інформаційна система) та розпочати дії щодо повернення ОСОБА_4 фон Балмоос.

Дії відповідача можуть свідчити про наявний ризик реальної загрози неправомірного вивезення сина і ризик його викрадення (незаконного переміщення).

З огляду на вказане, а також намагання будь-яким чином повернути сина в Швейцарію, навіть за відсутності місця проживання, реєстрації, коштів, є великим ризиком для подальшого виконання судового рішення, оскільки позивач з сином будуть позбавлені можливості повернутись в Україну, зважаючи на запропоновані суду відповідачем заборони на виїзд.

На переконання позивача вказані обставини свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з пунктами 3, 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У справах про визначення місця проживання дитини суд має право вжити таких заходів забезпечення позову, як заборона переміщення (виїзду) дитини за межі України, визначення на період розгляду спору графіку побачень дитини з тим з батьків, з яким дитина фактично не проживає (особливо у випадку відчуження дитини від іншого з батьків), встановленням обов`язку вчинити певні дії (Постанова ВС № 201/10359/24 від 17.12.2024 року).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

У постанові від 18.05.2021 року у справі № 914/1570/20 Велика Палата Верховного Суду зазначала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Виходячи з наведеного, суд проаналізувавши доводи позивача, а також надані докази, вважає, що позов необхідно забезпечити, оскільки між сторонами дійсно наявний спір і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду у справі, а також ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Водночас, суд при розгляді даного питання виходить з найкращих інтересів дитини фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи його вік, прагнучи запобігти нанесенню великої емоційної травми внаслідок можливого відібрання дитини від матері, порушення стосунків з матір`ю та бабусею, відриву від звичного для нього середовища, в якому він почувається безпечно та доглянутим.

Також суд не вбачає необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення, оскільки такий спосіб забезпечення позову з врахуванням предмету позову не можуть спричинити збитки відповідачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву позивача фон ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом обмеження права фон ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) супроводжувати малолітню дитину фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Витяг із реєстру актів про народження від 23.08.2023, місце народження Берн, кантон Берн, Швейцарська Конфедерація) за межі України (перетинати кордон України) та надавати довіреності будь-якій третій особі на супровід малолітньої дитини фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Витяг із реєстру актів про народження від ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Берн, кантон Берн, Швейцарська Конфедерація) під час перетину кордону/на перетин кордону України без нотаріально посвідченого дозволу матері фон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Полтава, РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання судового рішення законної сили про встановлення місця проживання малолітньої дитини фон ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Витяг із реєстру актів про народження від ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Берн, кантон Берн, Швейцарська Конфедерація) разом із матір`ю фон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Полтава, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за місцем її проживання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Л.В.Гольник