Справа № 393/503/25
пров. 2/393/277/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідачка ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

представник позивача за довіреністю Романенко М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду с-ща Кам`янець цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернувся до суду з даною позовною заявою вказуючи, що 09.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський») та відповідачкою укладено угоду №200061411 щодо кредитування, далі - кредитний договір, відповідно до умов якого (повернення, платності, строковості) банк надав відповідачці у користування кредитні кошти в розмірі 11 979,70 грн, з встановленим строком користування з 09.07.2014 року по 09.07.2017 року, а відповідачка зобов`язувалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором відповідачки. 23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлення права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення , що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов факторингу, не має права нараховувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідачка порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 13.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором становить 34 369,84 грн, з яких: 11 030,67 грн - заборгованість за кредитом; 23339,17 грн - заборгованість за відсотками. Враховуючи вимоги ст. 514, ч.2 ст. 625 ЦК України, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. А тому, позивачем нараховано суму збитків з урахуванням 3 % річних у розмірі 3 090, 46 грн та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, що становлять 7 515, 46 грн. Разом заборгованість відповідачки становить 44 975,76 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить поновити строк позовної давності, позов задовольнити та стягнути з відповідачки грошові кошти у загальному розмірі 44 975, 76 грн та судові витрати.

Щодо строків позовної давності, позивач посилався на те, що право вимоги, зокрема й за кредитним договором № 200061411 від 09.07.2014 року, яке було предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», було предметом спору у справі № 910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 року замінено на правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі - ТОВ «ФК «Плеяда»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі - ТОВ «ФК «Фагор»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО); Національного банку України (далі - НБУ), про застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 року № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». За результатами розгляду справи, постановою суду від 01.07.2021 року визначено, зокрема, застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905, а саме: зобов`язати ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 року № 1 і № 2; зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС`документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та актів прийому-передачі до нього Однак, оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 року, не були передані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». На примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від 12.08.2021 року приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відтак наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора, що на думку позивача є підставою для його поновлення. Крім того, позивач посилався на те, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби. Також до об`єктивних причин пропуску звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів позивачем зазначено введення воєнного стану на території країни. Введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження режиму воєнного стану є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду не подавав відповідь на відзив на позовну заяву. В позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просить провести заочний розгляд справи.

Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надала. З заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність учасників справи.

Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що факт укладення кредитного договору між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою підтверджується наданими представником позивача копіями письмових доказів, а зокрема: заяви №200061411 від 09.07.2014 року, анкети №442128 від 09.07.2014 року, графіка платежів до кредитного договору №200061411 від 09.07.2014 року, довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 09.07.2014 року, договору добровільного страхування життя від 09.07.2014 року, анкетних даних, зі згодою на обробку персональних даних, заявою про відкриття поточного рахунку та картка із зразками підписів, згодою клієнта на обробку персональних даних, в яких містяться підписи відповідачки по справі та копією паспортних даних відповідачки (а.с. 9-14).

Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 11 979,70 грн, з встановленням строку користування зі строком кредитування 1096 днів з з 09.07.2014 року по 09.07.2017 року, розмір процентної ставки за кредитом - 0,0001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 3,99% починаючи з 1 місяця дії договору; комісія за видачу кредиту 1,5 %; сукупна вартість кредиту 196,19% річних; щомісячний платіж 823,00 грн, дата платежу : 09 числа кожного місяця з 08/2014 по 07/2017,а відповідачка зобов`язувалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Крім того, відповідачка була ознайомлена з тарифами по продукту та з умовами кредитування, що підтверджується її підписом у Довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту.

Постановою Національного Банку України від 22.12.2015 року № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії проблемних.

Як вбачається з судових рішень в господарській справі № 910/11298/16, що 19.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» (клієнт) і ТОВ «ФК «Плеяда» (фактор) укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників).

20.05.2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» і ТОВ «ФК «Фагор» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу №1905.

23.05.2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

На виконання своїх обов`язків, передбачених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24.05.2016 року № 27/1 створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський».

30.05.2016 року згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 року № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

09.06.2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів від 01.06.2016 року № 05-53, в якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 року № 1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи, але ТОВ «ФК «Плеяда» у листі від 08.07.2016 року №1-08-07/16 повідомив банк про те, що не погоджується із визнанням договорів нікчемними, вважає їх належно укладеними та виконаними відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки законних підстав для визнання договорів нікчемними не має.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення ПАТ «Банк Михайлівський» до суду з позовом.

20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020 року, відповідно до якої позивач є кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачкою (а.с. 28-46).

Відповідно до Додатку №1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників, у тому числі і відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №200061411, укладеним 09.07.2014р. з відповідачкою на загальну суму 34 369,84 грн (а.с. 17-19).

Згідно рішення Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року визнано відсутнім у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав до боржників, перелік яких зазначений у договорі факторингу №1905 від 19.05.2016 року, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 №1 та від 20.05.2016 №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2 до зазначеного договору факторингу та зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 №1 і №2 (а.с. 31-46).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2022 року ВП №66483131 виконавче провадження про зобов`язання ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2 закінчено у зв`язку із виконанням його у повному обсязі приватним виконавцем (а.с. 47).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.01.2023 року ВП №66491947 виконавче провадження про зобов`язання ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 року №1905 закінчено у зв`язку із надходженням заяви стягувача про виконання боржником станом на 23.12.2022 року у повному обсязі умов виконавчого документа (а.с. 48).

Таким чином, судом встановлено, що 09.07.2014 між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою укладено кредитний договір №200061411, в якому сторонами погоджено істотні умови договору.

Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, натомість відповідачка умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку, поданого позивачем, складає у розмірі 34 369,84 грн, з яких: 11 030,67 грн - заборгованість за кредитом; 23339,17 грн - заборгованість за відсотками (а.с.15).

Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 року укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та зафіксована у додатку до договору - реєстрі кредитних договорів.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки, згідно наданого ним розрахунку, суму збитків з урахуванням 3 % річних у розмірі 3 090, 46 грн та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, що становлять 7 515, 46 грн. Разом заборгованість становить 44 975,76 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються наступними нормами законодавства.

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором відповідачки. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості.

Судом встановлено, що в порушення умов договору та вимог статей 526, 527, 530 ЦК України, відповідачка своїм підписом у поданих позивачем документах, підтвердила взяті на себе за кредитом зобов`язання та не виконала їх, що призвело до утворення кредитної заборгованості в неї.

Проте в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про поновлення строку позовної давності, розглянувши яке, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, комісії, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ «Банк Михайлівський» мав право від дня завершення строку кредиту (09.07.2017р.) та протягом наступних трьох років, звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Однак, позовну заяву подано до суду лише 28.08.2025 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

При зверненні до суду з позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було заявлено клопотання про поновлення строків позовної давності, яке було мотивовано тим, що оригінали кредитних договорів, права вимоги за якими було відступлено на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 липня 2020 року, були отримані позивачем лишена початку 2023 року в процесі виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021року у справі №910/11298/16. Відтак наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора, що на думку позивача є підставою для його поновлення.

Крім того, позивач посилався на те, що у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

Також до об`єктивних причин пропуску звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів позивачем зазначено введення воєнного стану на території країни. Введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження режиму воєнного стану є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом.

Суд вважає, що наведені вище обставини, не дають підстав для поновлення або не застосування строку позовної давності, про що просить позивач, так як з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про відступлення прав вимоги №7_БМ лише 20.07.2020 року.

До ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від ПАТ «Банк Михайлівський» перейшли права та обов`язки тільки за визначеним переліком кредитних договорів, тобто ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» за всією діяльністю Банку.

Однак станом на 20.07.2020 року, враховуючи дату закінчення кредитного договору, загальний строк позовної давності сплинув.

Отже, уклавши договір відступлення прав вимоги, позивач набув права вимоги щодо відповідачки по спірному кредитному договору, але пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідачки, оскільки такий строк був пропущений попереднім кредитором.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто позивач, як набувач прав кредитора (новий кредитор), за певної обачності мав реальну можливість дізнатися про пропуск строку позовної давності станом на час укладення договору відступлення прав вимоги. Таким чином, позивач міг передбачити обсяг прав, що перейде до нього в разі укладення договору про відступлення права вимоги, однак не здійснив достатньої належної обачності при укладенні договору.

Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що строки позовної давності пропущені з поважних причин, а тому в поновленні строку позовної давності щодо стягнення заборгованості необхідно відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову за спливом строку позовної давності.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.

Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у зв`язку з відмовою у позові необхідно залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 354 , ст. ст. 15, 16, 253, 256, 257, 261-262, 266-267, 526, 527, 530, 599, 610, 625, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіоконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Суддя Є.О. Подліпенець