Справа №303/4023/25
2/303/1422/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» - Кривка Миколи Володимировича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» - Кривка М.В. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Позов мотивований тим, що ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України».

Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до п.1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС.

Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є постійне споживання природного газу, про що свідчить зміна показників лічильника газу в сторону збільшення, а також актом перевірки ВОГ від 15.05.2024 року №4311.

Свої зобов`язання за Договором ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії виконує належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідачем ОСОБА_1 допущено порушення зазначених норм, зокрема відповідачем не проведена оплата послуг розподілу природного газу, внаслідок чого за період січень 2024 року по лютий 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 6 776,13 гривень, яку в добровільному порядку відповідач сплачувати відмовляється, що і стало підставою для позивача звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі і вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог і зазначив, що юридичної особи, представником якого є Кривка М.В. не снує, відсутні докази того, що Закарпатська філія ТзОВ «Газорозподільні мережі України» є філією ТзОВ «Газорозподільні мережі України». Крім цього, він, як відповідач, не є правосуб`єктною стороною у спорі, оскільки не перебував і не перебуває в жодних цивільно-правових відносинах з позивачем.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Газорозподільні мережі України» є юридичною особою, ідентифікаційний код 44907200, види економічної діяльності: 35.22 розподіл газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний); 35.23 торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи; 42.21 будівництво трубопроводів тощо (а.с. 16).

Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що Закарпатська філія ТзОВ «Газорозподільні мережі України» є філією «Газорозподільні мережі України» (а.с. 17-19).

У свою чергу, вищезазначене спростовує твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що Закарпатська філія ТзОВ «Газорозподільні мережі України» є філією «Газорозподільні мережі України».

Згідно з ст.40 ЗУ України «Про ринок природного газу», зокрема, визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Для проведення розрахунків за послуги розподілу природного газу оператори газорозподільних систем відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829.

Відповідно до п.1.3 типового договору розподілу природного газу (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 року за №1384/27829) цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи споживачем ОСОБА_1 за адресою споживання: АДРЕСА_1 , здійснювалося фактичне споживання природного газу, що підтверджується Актом перевірки ВОГ №4311 від 15.05.2024 року, фотографією, яким зафіксовано показники лічильника використаного природного газу та Розрахунком суми заборгованості за послуги розподілу природного газу за період з 01.01.2025 року по 28.02.2025 року (а.с. 13-15).

Також із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і даний будинок на праві приватної власності належить саме відповідачу ОСОБА_1 (а.с. 33, 36).

Даними обставинами спростовується твердження відповідача про те, що він не є споживачем послуг і будь-яких договір із позивачем він не укладав.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ, Правилами №2496, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам №2500 та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Постачальник природного газу це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.40 Закону №329-VIII розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.6.1.-6.4. Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії є оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ) і надає послуги саме із розподілу природного газу. Свої зобов`язання за договором позивач виконує належним чином та в повному обсязі, натомість, відповідачем допущено порушення зазначених норм.

Так, 06.02.2025 року працівниками Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» було складено Акт про відмову у доступі споживачем для припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за період з січня 01.01.2024 року по 28.02.2025 року, яка становить 6 776,13 гривень (а.с. 15).

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст.13 ЗУ "Про ринок природного газу" - споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 2 422,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 229, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 6 776 (шість тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 13 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: ТзОВ «Газорозподільні мережі України», , місце знаходження: м.Ужгород, вул.Погорєлова, буд.2, Закарпатська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 20.11.2025 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір