Провадження №2-п/522/155/25
УХВАЛА

25 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши на підставі наявних матеріалів заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа №522/15046/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між учасниками справи розірвано.

07 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25, у якій заявник просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 та призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 залишено без руху, надано 10-ти денний строк для усунення недоліків заяви, що визначені в ухвалі.

18 листопада 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

Разом із заявою до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Клопотання мотивовано тим, що повний текст рішення не вручався, що унеможливило своєчасне подання заяви. Вказує, що з моменту ухвалення рішення він перебуває на військовій службі.

У статті 284 ЦПК України зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Так, рішення по справі ухвалено 30 вересня 2025 року (повний текст складено та підписано 03 листопада 2025 року).

Копія рішення було доставлена на електронну адресу відповідача, зазначену у заяві про перегляд заочного рішення 06 жовтня 2025 року.

Проте, відповідно до ч.6 ст.262 ЦПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тобто, суд вживав заходів задля направлення відповідачеві копії рішення від 30.09.2025 року, проте, копія такого рішення не була вручена відповідачеві в порядку, встановленому ст.272 ЦПК України.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати зловживань та ухилення від отримання інформації про рух справи.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, необхідно тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення ЄСПЛ у справі «Brumarescu v. Romania» (Брумареску проти Румунії) від 28 листопада 1999 року, пункт 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії), пункт 52).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

У справах «Osman v. the United Kingdom» (Осман проти Сполученого королівства) та «Kreuz v. Poland» (Креуз проти Польщі) ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Тому, враховуючи те, що копія рішення від 30.09.2025 року не була вручена відповідачеві у порядку, встановленому ст.272 ЦПК України, суд, з метою забезпечення доступу ОСОБА_1 до правосуддя вважає за можливе задовольнити клопотання та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення.

Судом встановлено, що заява за формою і змістом відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України.

Відповідно до приписів ст. 286 ЦПК України, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25 слід прийняти до розгляду, направивши її копію та додані документи позивачу.

Керуючись ст .ст. 260, 285, 286 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25.

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 року у справі №522/15046/25,.

Призначити проведення судового засідання на 01 грудня 2025 року о 12 годині 50 хвилин у залі суду № 224 у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Косіцина В.В.

25.11.25