Справа № 405/1552/25
Провадження №2/405/442/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого-судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Тарасенко Р.П.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Глазкова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу №405/1552/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Глазков А.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВА № 1097864 від 21 березня 2025 року), в інтересах позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 17 вересня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_4 . Зазначений шлюб було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2017 року. Зазначив, що з 04 квітня 2019 року ОСОБА_3 проживає з позивачем ОСОБА_1 , який займається її вихованням та повністю несе всі матеріальні витрати. При цьому, відповідач ОСОБА_2 тривалий час, а саме: з квітня, 2019 року не приймає жодної участі у вихованні доньки, не цікавиться її станом здоров`я, навчанням, розвитком, не допомагає матеріально, не відвідує доньку і взагалі не спілкується з нею, жодним способом не виявляє інтересу до її життя. Таким чином, зазначені вище факти свідчать, що відповідач свідомо та умисно понад шість років ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у свідомому самоусуненні відповідача ОСОБА_2 від виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку її природних здібностей, підготовкою до самостійного життя. Дані обставини вказують на наявність законних підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Крім того, зазначеною ухвалою суду від 17 квітня 2025 року зобов`язано Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської подати до суду письмовий висновок Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради щодо розв`язання спору у зазначеній цивільній справі.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради на виконання вимог зазначеної ухвали суду подано до суду висновок від 27 травня 2025 року № 3714/19 та рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 10 червня 2025 року № 599 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав», які зареєстровані судом 12 червня 2025 року за вх. № 18210.

При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.

Ухвалою суду від 12 червня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Глазков А.С. в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримав з підстав зазначених в позові, просив позов задовольнити. При цьому, позивач ОСОБА_1 будучи присутнім в попередньому судовому засіданні під час розгляду справи по суті, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, зазначивши при цьому, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька ОСОБА_5 , та всі разом проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, зазначив, що відповідач отримала у спадщину нерухоме майно в Москві (РФ) та для оформлення спадщини почала на декілька місяців виїжджати до Москви. Він в свою чергу, у 2019 році разом з донькою ОСОБА_6 переїхав на проживання до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають і по теперішній час, донька ОСОБА_5 ходить до школи, всі матеріальні витрати на утримання доньки несе він одноособово, а також самостійно виховує доньку. Відповідач ОСОБА_2 не виконує свої обов`язки відносно малолітньої дитини, лише іноді дуже рідко зателефонує доньці. Вказав, що з початку повномасштабного вторгнення РФ на Україну відповідач в липні, 2022 року виїхала до РФ, і наразі перебуває в РФ, наміру повертатися в Україну не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованим місце проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавала, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради подана заява, яка зареєстрована судом 26 серпня 2025 року за вх. № 26485 про розгляд справи без участі представника Управління, та про підтримання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Глазкова А.С., свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , думку малолітньої дитини ОСОБА_3 , дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 17 вересня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 711, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2017 року (справа № 405/3748/17), яке набрало законної сили 21 листопада 2017 року, було розірвано.

Від шлюбу сторону мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 грудня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 2396, при цьому, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_1 та в графі «мати» - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про місце проживання від 30 січня 2025 року, складеного за участю сусідів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , підписи яких засвідчені начальником КП «ЖЕО № 4» Запорожець Л.М., підтверджено, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 06.06.1997 року по поточний період, з 04.04.2019 року проживає разом з донькою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Опіку над дитиною здійснює батько. Матір ОСОБА_2 за весь період часу проживання жодного разу не бачили.

Відповідно до довідок КЗ «Гімназія «Інтелект» Кропивницької міської ради» від 22.01.2025 року № 22 та від 21.03.2025 року № 86 відповідно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , навчається в 6-Д класі комунального закладу «Гімназія «Інтелект» Кропивницької міської ради» (зарахована 31.05.2019 року). Батько ОСОБА_1 постійно цікавиться шкільним життям та успіхами дитини, тримає зв`язок із класним керівником, відвідує батьківські збори. Мати, ОСОБА_2 , участі в шкільному житті дитини не приймає, не спілкується з класним керівником та іншими викладачами.

Як вбачається з характеристики КЗ «Гімназія «Інтелект» Кропивницької міської ради» за підписами директора закладу Тиханської Т.І. та класного керівника ОСОБА_15 , ОСОБА_16 зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні, але є бали і високого рівня. Навчається не в повну міру своїх сил, не виявляє зацікавленості до навчання. Має розвинену зорову, слухову, пам`ять; достатньо швидко запам`ятовує учбовий матеріал. На уроках не завжди уважна та активна. Домашні завдання виконує систематично. Мовлення розвинуте добре. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас - значний. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. Переважають такі риси характеру: пунктуальність, ввічливість, тактовність, чемність. До виконання громадських доручень ставиться достатньо відповідально. Брала активну участь у громадському житті школи та класу. Має друзів серед однокласників, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Весела, товариська. ОСОБА_5 виховується в родині без материнського піклування та любові. Мати, ОСОБА_2 , не проживає з дитиною та не приділяє увагу вихованню доньки, не підтримує зв`язок з класним керівником та іншими вчителями. Вихованням ОСОБА_17 займається батько, ОСОБА_1 , який цікавиться шкільним життям своєї дитини, регулярно відвідує школу, батьківські збори, спілкується в телефонному режимі з класним керівником та іншими вчителями, переймається успішністю ОСОБА_17 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 відвідує заняття мовної школи «WOW! English» з вересня 2022 року. Спілкування з вчителем здійснює виключно батько дитини, що підвтерджується довідкою, виданою ФОП ОСОБА_18 30.01.2025 року за № 30/01.

Також, відповідно до довідки КНП «Амбулаторія загальної практики - Сімейної медицини» » Кропивницької міської ради» від 30.01.2025 року, ОСОБА_19 є сімейним лікарем дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з дня її народження. З 2019 року здоров`ям дитини займається батько ОСОБА_1 . Матір ОСОБА_2 з 2019 року до поточного року з лікарем не спілкувалась. На прийомах у лікаря з дитиною її не було.

Окрім того, допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду, і зокрема, свідок ОСОБА_7 пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її сусідом по під`їзду, який проживає разом з донькою та своїми батьками, за адресою: АДРЕСА_3 , які займаються вихованням дівчинки. Матір дитини вона (свідок) ніколи не бачила, та їй відомо, що вона за певних обставин виїхала до Росії в м. Москва переоформити квартиру та не приймає участі у вихованні доньки. З часу, коли почалася війна, вона в Україну не приїжджала. Позивача ОСОБА_1 охарактеризувала, як спокійного та урівноваженого, про якого тільки позитивні відгуки.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що позивач ОСОБА_1 разом з батьками з 1982 року проживає з нею по сусідству в одному під`їзді, за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому вони, - на 7-му поверсі, а вона на 8-му. Знає, що у ОСОБА_1 є донька ОСОБА_5 , яка проживає з батьком та його батьками разом за зазначеною адресою з 3-х років, вони піклуються про дитину та забезпечують її всім необхідним. Матір дитини вона (свідок) не бачила, їй тільки відомо, що вона виїхала до м. Москва, а також була на відпочинку у Турції, проте з донькою не бачилася. Позивача ОСОБА_1 характеризувала з позитивної сторони, який не вживає алкогольні напої, не палить, працює та піклується про доньку.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що позивач ОСОБА_1 є його сином, який був одружений з відповідачем ОСОБА_2 та спочатку все було нормально, вони проживали окремо по АДРЕСА_3 , відносини в їх сім`ї були нормальні, у шлюбі у них народилася донька. Проте, приблизно 3-4 роки тому, відповідач ОСОБА_2 почала їздити до Москви, разів 4-5, щоб переоформити квартиру, яку вона там отримала у спадщину, потім запропонувала сину розлучитися, щоб вона там могла проживати і після цього перестала підтримувати з ними зв`язок. Син з онукою переїхав жити до них та він (свідок) декілька разів чув, як онука спілкувалася з матір`ю по телефону. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 не має наміру повертатися до України.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що позивач ОСОБА_1 є її сином, а відповідач ОСОБА_2 - невісткою, які одружилися у 2011 році та спочатку проживали в квартирі в будинку по АДРЕСА_3 , її (свідка) чоловік та батько позивача там зробив гарний ремонт, все було добре, народилася донька ОСОБА_5 . Зазначила, що приблизно в 2015 році відповідач отримала спадщину в Москві та почала туди їздити кожні три місяці, потім вона (відповідач) запропонувала сину розлучитися, щоб скоріше оформити спадщину, тому в 2017 році вони оформили розлучення, інших причин для розлучення не було. При цьому, коли відповідач поверталася в Україну, вони проживали разом на ОСОБА_20 , а коли виїжджала знову до Москви, син проживав у них. Онука була то у них, то у свахи. Крім того, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 сваха померла, онука ОСОБА_5 була у них, а відповідач навіть не приїхала на поховання та з цього часу онука з батьком проживають з ними. Під час пандемії вона (відповідач) приїжджала та трохи затрималася, забирала доньку на декілька днів, проте питання проживання доньки ОСОБА_17 з нею не піднімалося. Забирати доньку до себе відповідач також не збирається. Також зазначила, що навіть коли ОСОБА_5 зламала ногу, відповідач побула з нею дві ночі, а потім знову виїхала до Москви та з 10.07.2022 року її ніхто не бачив. Проте з онукою іноді спілкується по мессенджеру. Також відповідач мала намір приїхати у 2023 році, однак не доїхала, повернувшись до Москви. Спорів щодо місця проживання дитини не було. Окремо свідок зазначила, що відповідач живе своїм життям, підтвердженням чого є відповідні фотографії та відео в соціальних мережах «Інстаграм» з відпочинку, що на її (свідка) переконання, не свідчить про те, що відповідач перебуває у складній життєвій ситуації і з поважних причин не може виконувати свої материнські обов`язки відносно своєї дитини; вважає, що вона (відповідач) самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 27.05.2024 року № 3714/19, який затверджено рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 599 від 10.06.2025 року та який підтримано представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управлінням з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, комісією з питань захисту прав дитини 15.05.2025 розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, зокрема, встановлено, що батьками дитини у свідоцтві про народження записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2017 (справа № 405/3748/17), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 . Під час неодноразових виїздів працівників Управління за вказаною адресою двері жодного разу не відчинили, на запрошення до Управління ОСОБА_2 не з`являлася. Під час бесіди сусіди повідомили, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації тривалий час не проживає, місце перебування невідоме. Відповідно до довідки житлово-експлуатаційної організації № 4 Кропивницької міської ради від 30.01.2025, дитина ОСОБА_16 з квітня 2019 року і по теперішній час проживає зі своїм батьком ОСОБА_21 за адресою: АДРЕСА_2 . Мати ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає. Згідно з інформацією комунального закладу «Гімназія Інтелект» Кропивницької міської ради» від 21.03.2025 № 86, шкільним життям ОСОБА_22 цікавиться батько ОСОБА_1 , який відвідує батьківські збори та спілкується з класним керівником. Мати ОСОБА_2 до школи не з`являлась, успіхами та досягненнями доньки не цікавилась. Відповідно до довідки фізичної особи - підприємця ОСОБА_18 від 30.01.2025 № 30/01, ОСОБА_16 відвідує заняття у мовній школі «WOW English» з вересня 2022 року. Досягненнями дитини цікавиться батько ОСОБА_1 . Згідно з довідкою сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Кропивницької міської ради ОСОБА_19 від 30.01.2025 б/н, здоров`ям дитини ОСОБА_22 з 2019 року цікавиться батько ОСОБА_21 . Мати дитини ОСОБА_23 з приводу стану здоров`я доньки не зверталась, на прийомах у лікаря з дитиною її не було. Малолітня ОСОБА_16 письмово повідомила, що мати з нею тривалий час не спілкується, з днями народження та іншими святами не вітає, допомоги не надає, тому вона не заперечує проти позбавлення ОСОБА_23 батьківських прав. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись найкращими інтересами дитини, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

При цьому, позивач ОСОБА_1 на підставі ст. 165 СК України має право на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з ним.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач ОСОБА_1 посилався на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилилася від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком доньки, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, він (позивач) не перешкоджав та не перешкоджає відповідачу у їх спілкуванні з дитиною, а так само прийняття останньою участі у вихованні дитини, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання матері виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідач ОСОБА_2 не виявила бажання приймати участь у судовому засіданні при вирішенні судом питання про позбавлення її (відповідача) батьківських прав, та у будь-який спосіб не оскаржила заяву про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої доньки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Тим самим, дитині здатній сформулювати власні погляди, при вирішенні питань, які стосуються її життя, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи по суті була вислухана думка малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у присутності психолога соціально-психологічної служби ОСОБА_24 . При цьому суд врахував, що дитина ОСОБА_4 досягла відповідного віку, її думка є достатньо сформованою і вона здатна висловити свої погляди щодо обставин, які безпосередньо її стосуються, а тому має бути прийнята до уваги, зокрема, ОСОБА_4 пояснила, що навчається в 7-му класі школи № 31, проживає в АДРЕСА_2 з татом ОСОБА_25 , бабусею ОСОБА_26 та дідусем ОСОБА_27 , мама ОСОБА_28 з 2022 року проживає в Росії, іноді вона з нею спілкується в мессенджері, іноді мама їй сама телефонує та запитує «як у неї справи» на що вона відповідає «все нормально», та в основному більше і ні про що по телефону вони не говорять. По телефону мама також вітає її з Днем народження, однак подарунки не дарує. Також зазначила, що їй не відомо, чи спілкуються між собою її батьки; вона, в свою чергу, звикла жити з татом, він з нею постійно, тато працює та забезпечує її всім необхідним, також у неї є власні кишенькові гроші, які їй дають тато, а також бабуся і дідусь. Зазначила, що змінювати країну проживання вона не хоче, але і мама в розмовах не говорить, що хоче забрати її до себе, у неї (мами) в Росії своє особисте життя, вона там живе, відпочиває як їй подобається. Також їй відомо про те, що її мати хочуть позбавити батьківських прав, і, також, про це ще влітку було відомо і мамі, та в одній з телефонних розмов вона лише сказала, що їй це не подобається.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, не встанволено також, що відповідач перебуває у скрутній життєвій ситуації та вимушено залишила Україну під час повномасштабного вторгнення рф в Україну, де залишилась проживати її малолітня донька, як і не встановлено судом і наявності у відповідача тяжких захворювань або наявності інших незалежних від неї причин, та за відсутності при цьому, з боку позивача та близьких родичів будь-яких перешкод їй (відповідачу) у спілкуванні з дитиною та прийняття участі у її вихованні, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та належного виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення останньої батьківських прав відносно дитини.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, вони включають в себе також і батьківську, материнську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною.

В свою чергу, такої материнської турботи та ласки, піклування про здоров`я дитини, її моральний та фізичний розвиток, зі сторони відповідача відносно малолітньої доньки ОСОБА_17 під час судового розгляду справи не встановлено, більш того, слід також дійти висновку, що відповідач як мати малолітньої доньки не присутня в її житті, скоріш вона (відповідач) "як подружка", від якої нічого не очікують, і дитина прийняла цей факт, що мама "як подружка".

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відповідно такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат та враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду, що підтверджується квитанцією від 21.03.2025 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова