Справа № 159/6100/25
Провадження № 2/159/1973/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 листопада 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - ТОВ «Цикл Фінанс») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 24.01.2020 АТ «ОТП Банк» і відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 12390,00 грн (10500,00 грн споживчі цілі + 1890,00 грн послуги страхування), строком на 36 місяців, зі сплатою 10% річних та щомісячної комісії у розмірі 3,99% від суми кредиту.

На підставі договору факторингу №20/08/21 від20.08.2021 укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги за кредитним договором № від 24.01.2020 перейшло до позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 22591,59 грн, з яких: 11990,80 грн основна сума боргу, 1784,67 грн заборгованість за процентами, 8816,12 грн комісії, а також просив стягнути 2422,20 грн судового збору та 6000 грн витрат на правничу допомогу.

05.09.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Належним чином повідомлена відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Скерований відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання судовий виклик не вручений у зв`язку із відсутністю адресата, що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України є підтвердження належного сповіщення особи про судовий розгляд. Відповідач також отримала виклик в зареєстрований електронний кабін в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи згоду позивача та керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 14 листопада 2025 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

24.01.2020 ОСОБА_1 уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір №, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит на суму 12390,00 грн (10500,00 грн споживчі цілі + 1890,00 грн послуги страхування), а позичальник повернути кредит, сплатити проценти і комісію на умовах передбачених у Паспорті кредиту, який є невід`ємною частину кредитного договору. Строк кредитування - 36 місяців.

За умовами договору (а.с.8-10) кредит надається шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку, зі сплатою 10% річних та щомісячної комісії у розмірі 3,99% від суми кредиту, встановлений графік платежів за період з 24.02.2020 по 24.01.2023. Загальний щомісячний платіж мав складати 894,36 грн.

ОСОБА_1 підписала Кредитний договір і Паспорт кредиту особистим підписом, вказала ідентифікаційний код і паспортні дані.

АТ «ОТП Банк»виконало зобов`язання за договором і 24.01.2020 видало ОСОБА_1 кошти у розмірі 10500,00 грн, що підтверджено заявою на видачу готівки підписаною сторонами договору (а.с.11, зворотній бік).

Як вбачається з розрахунку загальний розмір заборгованості за період з 25.01.2020 по 20.08.2021 (в межах строку кредитування) з урахуванням здійснених відповідачем проплат в сумі 999,60 грн, склав 22591,59 грн, з яких 11990,80 грн основного боргу, 1784,67 грн проценти, 8816,12 грн комісії.

20.08.21 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений Договір факторингу №02/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №20286977 від 24.01.2020 (а.с.13-20).

Після набуття права вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» додаткових нарахувань не проводило.

Будь-яких платежів на повернення кредиту фактору відповідач не вносила.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Суд встановив, що кредитний договір та паспорт кредиту, який є невід`ємною частиною договору, про які йдеться у справі, за формою відповідають вимогам законодавства, укладені у письмовій формі та підписані відповідачем власноручно.

Відповідач, підписавши вказаний кредитний договір та паспорт кредиту, не лише погодила умови договору, але й скористалася кредитом, отримавши кошти через касу банку, спрямувала кошти в сумі 1890 грн на придбання послуг зі страхування в СК «Арсенал Лайф», а також вносила платежі на його повернення.

Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

На підставі договору факторингу №20/08/21 від 20.08.2021, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс»,позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 24.01.2020.

Суду наданий договір факторингу, акт приймання-передачі реєстру боржників, витяг з реєстру боржників, платіжна інструкція, які належно засвідчені печатками та підписами сторін. Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості первісному кредитору тому, враховуючи доведеність позивачем переходу до нього права вимоги до ОСОБА_1 , позовні вимоги є підставними.

При вирішенні питання розміру заборгованості суд враховує таке.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До правовідносин з кредитних договорів застосовуються положення щодо договорів позики.

В силу частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору ( частина перша четверта статті 1056-1 ЦК України).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів (тіла кредиту) в розмірі 11990,8 гривень. Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту не спростував.

Окрім цього, позивачем заявлені до стягнення проценти в розмірі 1784,67 грн та комісія в розмірі 8816,12 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом проведене в межах строку кредитування, а сплата комісії передбачена умовами договору,є складовою загальних витрат за кредитом.

Відповідач доказів належного виконання кредитних зобов`язань чи контррозрахунок заборгованості не надав, тому позов належить задовольнити в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений за ставкою 0,8 за подання позову за допомогою підсистеми «Електронний суд».

До судових витрат також відносяться витрати на правничу допомогу (ст.133 ЦПК України).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги № 43453613 від 02.01.2025, додаткова угода до договору від 02.01.2025, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги з переліком послуг та їх вартості в сумі 6000 грн.

Фактично послуги адвоката позивачем на час ухвалення судового рішення не оплачені.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати на професійну правничу допомогу несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами (ст.133, ст. 141 ЦПК України).

Обсяг і розмір витрат на правничу допомогу входить в предмет доказування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однак для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18)

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Крім того, відповідно до статті 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі визначених у ст.137, 141 ЦПК України критеріїв.

Згідно з актом про підтвердження факту надання правничої допомоги (а.с.35) до витрат на правничу допомогу, окрім складання позовної заяви, включені послуги правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (500 грн), формування додатків до позовної заяви (500 грн), проте такий вид робіт фактично є складовою складання позовної заяви, тому підлягає виключенню.

Відтак розмір витрат на правничу допомогу у цій справі складає 5000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № від 24.01.2020 в розмірі 22591 (двадцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто одна) гривню 59 копійок, з яких 11990,80 грн основного боргу, 1784,67 грн проценти, 8816,12 грн комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», , адреса: вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 14.11.2025.

Головуючий:Т. В. ДЕНИСЮК