Справа № 132/3610/25
Провадження № 2/132/1353/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2025 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Карнауха Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівки Хмільницького району Вінницької в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 11 лютого 2021 року в Калинівському районному відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 17, між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після розлучення згідна залишитись на прізвищі ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 2008 року проживала з відповідачем в фактичних шлюбних стосунках, а 11 лютого 2021 року уклала з ним шлюб в Калинівському районному відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 17.

Від сумісного проживання у них є неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя з відповідачем не складається.

На протязі останнього часу в їх сім`ї виникали часті сварки, скандали, образи, конфліктні ситуації із-за несумісності характерів.

Між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, довіра та повага. Позивач не відчувала з боку чоловіка моральної підтримки чи тепла.

З часом стало очевидним, що вони з відповідачем різні люди, з різними поглядами на життя, сімейні цінності та вирішення побутових і життєвих питань.

Після чергового з`ясування стосунків між ними, відповідач повідомив, щоб позивач забирала свої речі та переїздила проживати до своїх батьків. Що остання і вимушена була зробити.

В даний час позивач з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб себе вичерпав і у них немає спільного майбутнього. Так далі продовжуватись не може. Тому, позивач звернулась з даним позовом в суд. Їх неповнолітній син ОСОБА_6 після розлучення буде проживати з позивачем.

Заяву про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина на даний час позивач подавати в суд не буде, в надії, що останній буде надавати утримання дитині в добровільному порядку.

Спільно нажитим майном хотіла б розпорядитись добровільно.

Позивач понесла судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп., які не бажає стягувати з відповідача.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 31.10.2025 відкрито провадження за цим позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у справі призначено судове засідання на 13:20 год. 21.11.2025.

Сторони у справі в судове засідання призначене на 21.11.2025 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 04.11.2025 на адресу суду подала заяву з проханням задоволити її позов, шлюб розірвати. Справу слухати за її відсутності та без застосування засобів фіксації судового процесу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище без змін. Категорично заперечує проти надання терміну про примирення.

Відповідач також звернувся до суду 04.11.2025 із заявою про визнання позову повністю. Просить справу слухати у його відсутність без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, категорично заперечує проти примирення.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, заслухавши позиції сторін, приходить до наступних висновків.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Встановлено, що з 2008 року подружжя перебувало в фактичних шлюбних стосунках, а 11 лютого 2021 року уклали шлюб в Калинівському районному відділі ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 17. За час сумісного проживання у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. На протязі останнього часу в їх сім`ї виникали часті сварки, скандали, образи, конфліктні ситуації. Між подружжям було відсутнє взаєморозуміння, довіра та повага. Позивач не відчувала з боку чоловіка моральної підтримки чи тепла. З часом стало очевидним, що вони з відповідачем різні люди, з різними поглядами на життя, сімейні цінності та вирішення побутових і життєвих питань.

В даний час подружжя не проживають разом, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, подружні стосунки не підтримують. Їх шлюб себе вичерпав і у них немає спільного майбутнього. Тому позивач звернулась з даним позовом в суд.

Заяву про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина на даний час позивач подавати в суд не буде, в надії, що останній буде надавати утримання дитині в добровільному порядку. Спільно нажитим майном хотіла б розпорядитись добровільно.

Виходячи з положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Клопотань відносно надання терміну на примирення жодна із сторін до суду не подавали.

Позивач понесла судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп., які не бажає стягувати з відповідача.

Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 104, 110, 112-115 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11 лютого 2021 року у Калинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Після набрання цим рішенням законної сили, його копію невідкладно направити до місцевого органу державної реєстрації актів цивільного стану, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.П. Карнаух