Провадження № 2/127/5335/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.11.2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.,

за участі секретаря Бойчук Я. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінанасгруп" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Дніпрофінанасгруп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання, який мотивовано тим, що 21.08.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «НАДРА» укладено кредитний договір №21/08/2008/840-ЖК/315 на підставі якого ПАТ КБ «НАДРА» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 66 015,73 доларів США, строком до 21.08.2028 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,59% річних. Того ж дня, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «НАДРА» укладено Договір поруки відповідно до якого ОСОБА_2 у разі невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником. У зв`язку з невиконанням основного зобов`язання за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «НАДРА» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 року у цивільній справі №2127/30965/13 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» борг за кредитним договором №21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008 р. в сумі 396 959,71 гривень, а також 3 441,00 гривень судового збору.

Позивач зазначає, що згідно Договору №GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З. З., зареєстрованого в реєстрі за №203, право вимоги за кредитним договором №21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2021 року у справі №127/30965/13 судом замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

На сьогоднішній день виконавчі листи (дублікати) видані на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 року у цивільній справі №127/30965/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу, перебувають на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В. В., а саме: виконавчі провадження №№71246700, 71246167.

Станом на 06.08.2025 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 року у цивільній справі №127/30965/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 396 959,71 грн. - відповідачами не виконано.

З огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати коштів, то у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у виді стягнення інфляційних втрат і 3% річних за весь період прострочення виконання рішення суду відповідно до ст.625 ЦК України в період з 01.05.2017 по 23.02.2022 роки. При цьому позивач зауважує, що позовна давність щодо стягнення була продовжена на підставі Закону України №540-IX та Закону України №2120-IX і станом на дату подачі цього позову не пропущена.

За вказаних обставин позивач просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти у сумі 244 627,93 грн, з яких: 57 390,59 грн - три відсотки річних, 187 237,34 грн. - інфляційні втрати, нараховані за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 01.05.2017 по 23.02.2022.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Представник ТОВ "Дніпрофінансгруп" - Скребець О. С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлялись шляхом направлення судових повісток та через оголошення на офіційному сайті Судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутності не надавали. Про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що 17.03.2014 рішенням Вінницького у цивільній справі №127/30965/13 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі філії Відкрите регіональне управління до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, заявлені вимоги задоволено. Зокрема стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» борг за кредитним договором №121/08/2008/840-ЖК/315 від 121.08.2008 в сумі 396 959,71 гривень, а також судовий збір в розмірі 3 441,00 грн. Рішення набуло законної сили 28.03.2014.

21.08.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «НАДРА» укладено кредитний договір№21/08/2008/840-ЖК/315 на підставі якого ПАТ КБ «НАДРА» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 66 015,73 доларів США, строком до 21.08.2028 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,59% річних.

Відповідно договору поруки від 21.08.2008 р. ОСОБА_2 поручилась перед банком в повному обсязі відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що випливають з кредитного договору №21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008 р. в повному обсязі, а саме: погашення основної суми кредиту в розміру фактичної наданої суми, погашення відсотків по кредиту, погашення штрафних санкцій, передбачених кредитним договором.

Вказані вище обставини встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 року у справі №127/30965/16 та в силу положень ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

21.07.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір №GL48N718070_I_4 про відступлення прав вимоги, в порядку та на умовах якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатках №1-6 до договору, у тому числі за кредитним договором №21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008, укладеним з ОСОБА_1 , виконання якого забезпечено договором поруки, укладеним з ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.06.2021 у справі №127/30965/13 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» при виконанні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 року у цивільній справі №127/30965/13 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та видано дублікат виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На виконанні у Третьому відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/30965/13 виданого 07.07.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» боргу за кредитним договором №21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008 року в сумі 396 959,71 гривень, а також 3 441,00 гривень судового збору.

15.12.2022 постановами про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №69606909, 69607068 виконавчі листи №127/30965/13, видані 04.07.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення коштів у сумі 396 959,71 грн., щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто стягувачу, згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач, звертаючись до суду вказує, що рішення суду у період 01.05.2017 по 23.02.2022 відповідачами не було виконане у зв`язку з чим позивач здійснив розрахунок розміру 3% річних та інфляційних втрат за цей період відповідно до ст. 625 ЦК України, у відповідності до якого: 3% річних становлять 57 390,59 грн, інфляційні втрати - 187 237,34 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує, що предметом позову в цій справі є стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення відповідачами виконання зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 року у справі №916/190/18.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Судом встановлено, що відповідачі належним чином не виконували своїх зобов`язань за кредитним договором № 21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008 у зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2014 підтверджено наявність грошового зобов`язання відповідачів перед банком та його порушення.

Таким чином, з ухваленням судом у 2014 році рішення про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором №21/08/2008/840-ЖК/315 від 21.08.2008 зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання ними грошового зобов`язання. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідачів сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір нарахованих банком 3% від залишку несплаченої заборгованості в розмірі 396 959,71 грн за період з 01.05.2017 по 23.02.2025 становить 57 390,59 грн, а розмір нарахованих інфляційних втрат від залишку несплаченої заборгованості за цей ще період - 187 237,34 грн.

Наведений позивачем розрахунок проведено правильно з урахуванням розміру невиконаного зобов`язання, що відповідачами не заперечується, а також періоду прострочення виконання. Вказана сума встановлена судом та ніким не оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, належним чином оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є законними, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, відповідачі свої договірні зобов`язання належним чином не виконували, існує порушення виконання зобов`язань, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача 3% річних в розмірі 57 390,59 грн та інфляційних втрат у розмірі 187 237,34 грн., нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Крім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір по 1 514,00 грн з кожного.

Керуючись ст. 510, 524-527, 530, 533, 610, 612, 625 ЦК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» () інфляційні втрати та три відсотки річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.05.2017 по 23.02.2022 року у розмірі 244 627 (двісті сорок чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 93 копійки, що складається з: трьох відсотків річних в сумі 57 390,59 грн. та інфляційних втрат 187 237,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінанасгруп» по 1 514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень судового збору з кожного.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення апеляційної скарги.

Повний текст заочного рішення виготовлено 25.11.2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінанасгруп», , місцезнаходження: вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205, м. Київ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: