УХВАЛА

19 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 757/6018/21

провадження № 61-6169св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року у складі судді Матійчук Т. О. та постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2024 року у складі суддів Слюсар Т. А., Голуб С. А., Таргоній Д. О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду.

Позивач просив стягнути із держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку 19 861 200,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, 180 000,00 грн - матеріальної шкоди (витрати на професійну правничу допомогу) та 9 152,00 грн - витрати на проведення експертизи.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 частково задоволено.

Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000,00 грн, матеріальної шкоди -180 000,00 грн, витрати на проведення експертизи - 9 152,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 50 000,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимоги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення та частково задоволено апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 червня 2024 року Офіс Генерального прокурора, в інтересах якого діє Декалюк Д. Е. , через підсистему «Електронний Суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2024 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, вважаючи що на цей час відсутній висновок Верховного Суду з питань застосування частин першої, другої, сьомої

статті 1176 ЦПК України, пункту 1 частини першої та пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» у взаємозв`язку з пунктом 3 Положення щодо відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством та судом, затвердженим назазом Міністерства юстиції України, Генеральною прокуратурою України, Міністерством фінансів України N 6/5/3/41 від 04березня 1996 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 березня 1996 року за

№106/1131, за умови відсутності у особи процесуального статусу підозрюваного та остаточного процесуального рішення, прийнятого відносно цієї особи.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

14 серпня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

У частині другій статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не ухвалював рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, питання про розгляд справи колегією у складі більше трьох суддів вирішується колегією суддів, визначеною в порядку, встановленому частиною другою статті 33 цього Кодексу, до початку розгляду справи, з урахуванням категорії і складності справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Національної поліції України, ОфісуГенерального прокурора про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська

не врахував ту обставину, що дійсно ОСОБА_3 , будучи батьком неповнолітніх дітей, вчинив по відношенню до них насильство економічного та майнового характеру, яке виразилось у перешкоджанні дітям у праві користування житлом за місцем їх реєстрації, що встановлено постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП України.