Справа № 504/3162/25
Номер провадження 2-з/504/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

судді Литвинюк А.В.,

за участю секретаря судового засідання Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

встановив:

07.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Доброславського районного суду Одеської області із зазначеною заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- накладання арешту на житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1547, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 до подачі позовної заяви до суду.

Заява мотивована тим, що позивач має намір в подальшому звернутися до суду із позовом за захистом своїх порушених та невжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розпорядженням в.о. голови Доброславського районного суду Одеської області Жовтан П.В. від 07.08.2025 року №3 зазначену цивільну справу передано до Південного міського суду Одеської області як найбільш територіально наближеного до Доброславського районного суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2025 року справу розподілено судді Південного міського суду Одеської області Москаленко І.О.

Ухвалою судді Москаленко І.О. від 13.08.2025 року зазначену справу передано на розгляд до Доброславського районного суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А.В.

Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15.09.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви було призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін, про що належним чином сповіщено учасників судового провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Ч.2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначене узгоджується з положеннями, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20 (провадження №12-90гс20), під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має здійснити: 1) оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; 2) забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; 3) з`ясувати зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; 4) ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; 5) запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у зв`язку з вжиттям таких заходів.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

До судового засідання 12.11.2025 року учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

З заяви про забезпечення позову, поданої до подання позову вбачається, що між сторонами виникли відносини з приводу житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1547, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належить на праві власності третій особі ОСОБА_3 , зазначеного учасниками справи не спростовано, відтак підстави для забезпечення позову відсутні.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до вимог ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцять днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Доказів своєчасного звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом до суду не надано, натомість представник ОСОБА_3 , адвокат Розенбойм Юрій Олександрович в своїх поясненнях від 12.11.2025 року зазначив, що в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області на розгляді перебувала цивільна справа №504/1191/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Заботкіної Тетяни Юріївни про визнання заповіту недійсним, в рамках якої вже накладався арешт на зазначені об`єкти, який в подальшому ухвалою суду від 17.03.2025 року було скасовано.

Будь-яких інших доводів та доказів на підтвердження того, що відповідачем здійснюються дії спрямовані на ускладнення чи можливе ухилення від виконання рішення суду по даній справі, у разі задоволення позову, позивачем до суду не надано.

Отже, позивачем у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України не доведено належними доказами, як і не обґрунтовано, що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду, за наслідком чого суд позбавлений можливості встановити співмірність заявлених заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами та ціною позову.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позву, подана до подання позовної заяви не містить об`єктивних обґрунтувань ризиків не виконання рішення суду у разі ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, обставин, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначені обставини перешкоджають суду, з урахуванням прав і законних інтересів сторін, встановити співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Приймаючи вищевикладене, суд доходить до висновку про необґрунтованість викладених позивачем в обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову до подання позовної заяви на земельну ділянку та житловий будинок, який перебуває у власності третьої особи, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153,352,353,354 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Доброславський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Литвинюк А. В.