Справа № 539/3816/25
Провадження № 2/539/1687/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новооржицька селищна рада, про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новооржицька селищна рада, про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , про що Лубенським відділом державної реєстрації Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 126. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 у зазначеній частці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 05 грудня 2008 року, зареєстроване в Комунальному підприємстві «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (далі КП «Лубенське МБТІ») 05 грудня 2008 року в реєстрову книгу № 42 за реєстровим № 11360, а також земельна ділянка з кадастровим номером :01:001::0138, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 (матері позивача) на праві спільної сумісної власності, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 282510443 від 02 листопада 2021 року.

Позивач є спадкоємцем першої черги і прийняв спадщину після смерті свого батька шляхом подання заяви до Лубенської державної нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа № 191/2024 щодо майна померлого. Дружина спадкодавця та матір позивача ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини на користь своєї дочки та сестри позивача ОСОБА_4 .

На 1/2 частину житлового будинку державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. 22 серпня 2024 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 серпня 2024 року № 1224/02-31 державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0138, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , позивачу відмовлено.

Причиною відмови зазначена та обставина, що вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у спільну сумісну власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 20 січня 2021 року № 77 Новооржицькою селищною радою, без визначення часток учасників спільної власності. ОСОБА_3 помер, не реалізувавши своє право відповідно до статей 370, 372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та відповідно до статті 89 Земельного кодексу України (далі ЗК України), не здійснив поділ земельної ділянки, вона перебуває у спільній сумісній власності. Оскільки договір між співласниками про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, не укладався, то вважати частки визначеними не вбачається за можливе, у нотаріуса немає повноважень виділяти (визначати) частку померлого у спільному майні.

20 жовтня 2021 року рішенням Новооржицької селищної ради восьмого скликання № 77 на шістнадцятій черговій сесії затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у спільну сумісну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0138, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі зазначеного рішення державним реєстратором Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області Нестеренко Л. М. зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0138 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 серпня 2024 року позивач набув у власність 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарчих побудов за адресою: АДРЕСА_1 , який розміщений на спірній земельній ділянці, а ОСОБА_2 належить інша 1/2 частка житлового будинку.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак через невизначеність частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в позасудовому порядку, тому вважає, що є підстави визнати за ним право власності на 1/2 частку спірної земельної ділянки у порядку спадкування після смерті свого батька.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив: визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0138, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 частки, частка ОСОБА_2 1/2 частки, пропорційно їх часткам у праві власності на житловий будинок; визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0138, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій вказувала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

Новооржицька селищна рада подала до суду заяву, в якій вказував, що при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Рух справи

01 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новооржицька селищна рада, про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2025 року справу № 539/3816/25 передано судді Пилипчуку М. М.

На виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, яка надійшла на адресу суду 02 вересня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02 жовтня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив, треті особі письмових пояснень щодо позову або відзиву.

ОСОБА_1 29 вересня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи 02 жовтня 2025 року без його участі. Вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

ОСОБА_2 29 вересня 2025 року подав до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи 02 жовтня 2025 року без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

Учасники справи у підготовче судове засідання 02 жовтня 2025 року не з`явилися, підготовче судове засідання відкладено на 28 жовтня 2025 року, визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою.

ОСОБА_1 14 жовтня 2025 року подав до суду заяву про витребування спадкової справи.

У підготовче судове засідання 28 жовтня 2025 року учасники справи не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 13 листопада 2025 року, в судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі, витребувано у Лубенської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

Новооржицька селищна рада 03 листопада 2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

12 листопада 2025 року до суду від Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, заведеної на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У судове засідання 13 листопада 2025 року учасники справи не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 18 листопада 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 05 грудня 2008 року, виданого Виконавчим комітетом Тарандинцівської сільської ради, зазначено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є власниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 частці кожен.

У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 листопада 2021 року № 282510443 вказано, що земельна ділянки з кадастровим номером :01:001:0138, площею 0,25 га, належить ОСОБА_3 , форма власності приватна, вид спільної власності спільна сумісна.

ОСОБА_5 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09 травня 1980 року серії НОМЕР_1 .

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 (батько) і ОСОБА_2 (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження від 05 квітня 1986 року народження серії НОМЕР_2 .

Батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 (батько) і ОСОБА_2 (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження від 25 січня 1983 року народження серії НОМЕР_3 .

За змістом заповіту від 02 листопада 2011 року ОСОБА_3 заповів належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати і на що за життя матиме право, ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 січня 2024 року серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки Виконавчого комітетом Новооржицької селищної ради від 20 лютого 2024 року № 01245/8 останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 було за адресою: АДРЕСА_1 . На час його смерті та по це час за цією адресою зареєстрована та проживає ОСОБА_2 .

ОСОБА_7 подала нотаріусу заяву, в якій вказувала, що від належної їй частки в спадщині після смерті ОСОБА_3 відмовляється. Зазначила, що не бажає виділяти частку в спільному майні подружжя.

ОСОБА_4 21 травня 2024 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_1 21 травня 2024 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 22 серпня 2024 року уклали договір про поділ спадщини, відповідно до якого вони є спадкоємцями на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа № 191/2024, відкрита у Лубенській державній нотаріальній конторі), яке складається в цілому з: 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих побудов за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки, площею 0,0499 га, за адресою: АДРЕСА_1 , передана для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки, площею 3,9599 га, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; причепа легкового, марки ПГА, модель 1, 2003 року випуску; земельної ділянки, площею 2,6999 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; трактора колісного, марки ЮМЗ-6КЛ, 1973 року випуску; причепа легкового, марки 2-ПТС-4-875А, 1975 року випуску. ОСОБА_1 за цим договором набуває право на: 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарчих побудов за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, площею 0,0499 га, за адресою: АДРЕСА_1 , передану для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, площею 3,9599 га, що знаходиться на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; причіп легковий, марки ПГА, модель 1, 2003 року випуску. ОСОБА_4 за цим договором набуває право на: земельну ділянку, площею 2,6999 га, що знаходиться на території Жданівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; трактор колісний, марки ЮМЗ-6КЛ, 1973 року випуску; причіп легковий, марки 2-ПТС-4-875А, 1975 року випуску.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 22 серпня 2024 року звернулися до нотаріуса зі спільною заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на підставі договору про поділ спадкового майна.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 серпня 2024 року, зареєстрованим у реєстрі за № 1751, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідною частковою господарчих побудов за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

За змістом витягу з Державного реєстру речових прав від 22 серпня 2024 року № 392003923 ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. від 22 серпня 2024 року № 1224/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку, загальна площа якої 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0138, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У вказаній постанові зазначено, що в Лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 191/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину є дочка померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_1 . Є дружина померлого ОСОБА_2 , яка відмовилась від спадщини, про що свідчить подана заява. Інших заяв про прийняття/відмову у справі не має. 22 серпня 2024 року між спадкоємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про поділ спадщини, посвідчений державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г. К. за реєстровим 1747. Відповідно до договору про поділ спадщини частка у праві власності на земельну ділянку, загальна площа якої 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0138, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переходить до спадкоємця ОСОБА_1 . Право власності спадкодавця ОСОБА_3 на частку у праві власності на земельну ділянку, загальна площа якої 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0138, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Проведено державну реєстрацію права власності, державним реєстратором Нестеренко Л. М. 29 жовтня 2021 року, номер запису про право власності 44795070, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, вид власності спільна сумісна. З поданих документів вбачається, що вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у спільну сумісну власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 20 жовтня 2021 року № 77, Новооржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області. Зазначена земельна ділянка у цілому була передана у спільну сумісну власність (без визначення часток учасників спільної власності). ОСОБА_3 помер, не реалізувавши своє право відповідно до статей 370, 372 ЦК України на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та відповідно до статті 89 ЗК України не здійснив поділ земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності. Оскільки договір між співвласниками про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, не укладався, то вважати частки визначеними не вбачається за можливе.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Частина першою та третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Встановлено, що ОСОБА_7 (відповідач у цій справі) подала нотаріусу заяву, в якій вказувала, що від належної їй частки в спадщині після смерті ОСОБА_3 відмовляється. Зазначила, що не бажає виділяти частку в спільному майні подружжя.

ОСОБА_4 і ОСОБА_1 21 травня 2024 року подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 22 серпня 2024 року уклали договір про поділ спадщини, предметом якого є, зокрема, спірне у цій справі майно.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові Верховного Суду від 23 червня 2025 року у справі № 557/517/24 викладено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови в задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Подібний висновок викладено також у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2025 року у справі № 286/253/24.

Незалучення зазначеної особи до участі у справі позбавляє її права на вчинення процесуальних дій, які передбачені законом лише для відповідача, зокрема, можливості подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо. Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників (постанова Верховного Суду від 06 травня 2025 року у справі № 725/3498/22).

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 758/4148/19).

Водночас позивачем не залучено до участі у цій справі ОСОБА_4 , яка у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк звернулася до суду із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

ОСОБА_1 29 вересня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи 02 жовтня 2025 року без його участі. Учасники справи у підготовче судове засідання 02 жовтня 2025 року не з`явилися, підготовче судове засідання відкладено на 28 жовтня 2025 року, визнано явку позивача обов`язковою. Проте позивач у подальшому до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд звертає увагу, що явку позивача у підготовче судове засідання визнано обов`язковою, проте останній в до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки спір у справі виник щодо спадкування нерухомого майна (1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0138, площею 0,25 га, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ), позивачем пред`явлено вимоги до ОСОБА_2 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем з 09 травня 1980 року та відмовилася від спадщини шляхом подання нотаріусу відповідної заяви, а також не залучив відповідачем ОСОБА_4 , яка є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину у визначений законом спосіб.

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

З урахуванням викладеного суди дійшов висновку про відмову у позові, оскільки до участі у справі не залучено ОСОБА_4 , яка у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк звернулася до суду із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Водночас позивач не позбавлений повторно звернути до суду з позовом щодо заявлених у цій справі вимог, визначивши належний склад відповідачів.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новооржицька селищна рада, про визнання права власності у порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Новооржицька селищна рада (місцезнаходження: Полтавська область, Лубенський район, селище Новооржицьке, вулиця Центральна, 4).

Суддя М. М. Пилипчук