Справа №345/3452/25
Провадження № 2/345/1620/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

25.11.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Миговича О.М. розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

представник ТзОВ «Факторинг Партнерс» Сердійчук Я.Я. звернулася в суд з позовом, в якому просить: стягнути заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 56 361,99 грн. та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № -148485. Відповідно до умов Договору ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 1 000,00 грн., та остання зобов`язалася повернути Кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений у договорі термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Підписанням Договору Відповідач, також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та їй було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника.

Однак Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, порушення умов Кредитного договору не усунула. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 4112,00 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 1 000,00 грн.

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3 112,00 грн.

07.03.2023 укладено договір №07/03/23 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-148485.

18.02.2025 укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-148485. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №-148485.

Також 12.08.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 81230. Відповідно до умов Договору типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 16667.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 336 днів. Своїм підписом Позичальник підтвердила, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника.

Однак Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, порушення умов Кредитного договору не усунула. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28 999,99 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 15 066,58 грн.

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13432,41 грн.

- заборгованість за комісіями 501,00 грн.

28.01.2025 укладено договір №28012025 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №81230. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №81230.

Також 24.11.2021 між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір №4715593. Згідно умов Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000.00 грн, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника.

Однак Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, порушення умов Кредитного договору не усунула. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23 250,00 грн, з яких:

- заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000,00 грн.

- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17 250,00 грн.

- заборгованість за комісіями 1000,00 грн.

26.07.2024 укладено договір №26-07/2024 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4715593. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4715593.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами становить 56 361,99 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 та судові витрати по справі.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву остання не скористалася, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що 24.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та позичальником ОСОБА_1 було укладено Договір позики №-148485.

Відповідно до п.2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 1000,00 грн.

Згідно п.п. 2.3. договору позики, дата видачі кредиту 24.11.2021 р., дата повернення кредиту 08.12.2021 р. (включно), термін користування кредитом 14 діб.

Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору).

Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 0,5% за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства.

Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних.

Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу Кредит відповідно до умов укладеного договору позики, перерахувавши грошові кошти на Рахунок Позичальника.

На підставі довідки Сервісу онлайн платежів IPay №2873_53 від 09.12.2024, встановлено, що ОСОБА_1 отримала кошти у розмірі 1000,00 грн на карту № НОМЕР_1 .

07.03.2023 укладено договір №07/03/23 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-148485.

18.02.2025 укладено договір №18-02/25 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №-148485. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №-148485.

З розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» за договором №-148485 від 24.11.2021 вбачається, що з відповідача підлягає стягненню 1070,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 70,00 грн.

З розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за договором №-148485 від 24.11.2021 вбачається, що з відповідача підлягає стягненню 4 112,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 1000,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 70,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період 08.12.2021 по 23.02.2022 станом на 18.02.2025 становить 3042,00 грн. Аналогічна заборгованість зазначена у розрахунках ТОВ «Факторинг Партнерс».

Окрім того судом встановлено, що 12.08.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 81230.

Відповідно до п. 2.1 договору, типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії не може перевищувати 72223,00 грн.

П. 2.2. передбачено, що Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами.

Відповідно до п.2.2.2 перший транш в сумі 16667.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту Позичальника.

Згідно п.2.3. договору проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286 % річних.

П. 2.6.1 встановлено, що загальний строк кредитування за цим Договором складає 336 днів.

Своїм підписом Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні.

Відповідно до платіжного доручення CRD_325619 від 12.08.21 ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» перерахувало ОСОБА_1 кошти у розмірі 15 000,30 грн, призначення платежу надання фінансового кредиту згідно кредитного договору №81230 від 12.08.2021.

Згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТзОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс», станом на 14.07.2022 заборгованість ОСОБА_1 , за договором № 81230 від 12.08.2021 становить 28999,99 грн, з них: 15 066,58 грн за тілом кредитом, 13 432,41 грн - за відсотками, 501 - грн комісія. Аналогічна заборгованість зазначена у розрахунках ТОВ «Факторинг Партнерс».

28 січня 2025 року між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" (клієнт) та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (фактор) було укладено договір факторингу № 28012025, за умовами якого клієнт передає фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між клієнтом та боржниками (портфель заборгованості).

Згідно з актами прийому-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді від 28.01.2025 до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 та платіжною інструкцією кредитного переказу коштів, ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" передав, а ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді та здійснив сплату згідно договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025.

Відповідно до Реєстру боржників для друку (та витягу з нього), який є додатком № 1 до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025, до ТОВ "ФАКТОР ПАРТНЕРС" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 81230 від 12.08.2021 на загальну суму 28999,99 грн, з них: 15 066,58 грн за тілом кредитом, 13 432,41 грн - за відсотками, 501 - грн комісія.

Зі змісту договору про споживчий кредит №4715593 від 24.11.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 вбачається, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, надати позичальникові грошові кошти у сумі, визначеній в п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін.

За пунктом 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. у валюті: Українські гривні.

Кредит надається строком на 30 днів з 24.11.2021 (пункт 1.3.Договору).

Згідно з пунктом 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 24.12.2021.

Відповідно до пункту 1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом: 2250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно пунктом 1.5.2 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Ці умови також викладені у паспорті споживчого кредиту.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, акцепт Договору позичальника підписаний одноразовим ідентифікатором L43642, дата відправки ідентифікатора 24.11.2021, на номер телефону НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки ТОВ ФК «Елаєнс» від 23.01.2025, за номером операції c5141b10-9592-4ef2-b17f-151243406e71_44000097 відбулось перерахування коштів в сумі 5000,00 грн згідно умов договору №4715593.

26 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №26-07/2024, за яким ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, які вказані у реєстрі, що є невід`ємною частиною Договору факторингу.

Відповідно до реєстру Боржників до Договору фаторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №4715593 на загальну суму 23 250,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 17 250,00 грн. та заборгованість за комісіями 1000,00 грн.

Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за договором № 4715593, виданого ТОВ «Мілоан», заборгованість за кредитом становить 23 250,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 17 250,00 грн. та заборгованість за комісіями 1000,00 грн. Аналогічна заборгованість зазначена у розрахунках ТОВ «Факторинг Партнерс».

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 1 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з приписами ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору позики №-148485 від 24.11.2021.

Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Факторинг партнерс» просилостягнути нараховані проценти, які розраховані за період з 24.11.2021 до 23.02.2022 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) викладено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Відповідно до п.п. 2.3. договору позики, дата видачі кредиту 24.11.2021 р., дата повернення кредиту 08.12.2021 р. (включно), термін користування кредитом 14 діб. Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 0,5% за кожен день користування Кредитом.

Таким чином суд виснує, що відповідач не мав підстави здійснювати нарахування відсотків поза межами строку надання позики.

За наведених обставин суд вважає, що нарахуванню підлягають відсотки за період з 24.11.2021 по 08.12.2021 у розрахунку 0,5% згідно умов укладеного договору в розмірі 5 грн х 14 днів = 70,00 грн, які підлягають до стягнення.

Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» належить стягнути частково заборгованість за договором позики №-148485 від 24.11.2021у розмірі 1070,00 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 1 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 70,00 грн.

Що стосується Договору про споживчий кредит № 81230, суд звертає увагу на те, що позивач заявляє до стягнення заборгованість в сумі 28 999,99 грн, яке нічим не обґрунтована. На думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісіями з огляду на наступне.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21).

Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг партнерс» належить стягнути частково заборгованість за договором про споживчий кредит № 81230 від 12.08.2021 у розмірі 28 498,99 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 15 066,58 грн та заборгованість за нарахованими процентами 13 432,41 грн.

Що стосується кредитного договору № 4715593 від 24.11.2021, суд звертає увагу на те, що позивач заявляє до стягнення заборгованість в сумі 23 250,00 грн, яка нічим не обґрунтована.

Як установлено з матеріалів справи, відповідачу надано кредит, який становив 5000,00 гривень, строк кредиту 30 днів з 24.11.2021 до 24.12.2021, при цьому клієнт за користування кредитом, сплачує проценти у розмірі 1,5 % на добу. Процентна ставка фіксована. Таким чином сума заборгованості за відсотками повинна становити 2 250,00 грн. (75,00 грн. х 30 днів).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Натомість як вбачається з розрахунку заборгованості поданого позивачем відсотки за користування кредитом нараховані за період 24.11.2021 по 22.02.2022.

Відтак, доводи позивача про необхідність нарахування процентів за користування кредитом по 22.02.2022, не ґрунтуються на вимогах закону.

Щодо стягнення заборгованості за комісією, то суд вважає такі вимоги необґрунтованими. Так, якщо в кредитному договорі Товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які Товариством встановлена комісія за обслуговування кредиту (нарахування комісії за оформлення кредиту), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (нарахування комісії за оформлення кредиту) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». До схожих висновків прийшов Верховний Суд в постанові від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що підстав для нарахування комісії в позивача також не було.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн., в межах заявлених позовних вимог, та процентів за користування кредитом у розмірі 2 250,00 грн., а всього у сумі 7 250,00 грн., необхідно задовольнити та стягнути вказані кошти з відповідачки на користь позивача, в той же час, у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідачка істотно порушила умови укладеного нею спірного договору позики та кредитних договорів, а зокрема, у встановленому порядку та строки не повернула позику та не погашала кредити, і проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість:

- за договором позики №-148485 від 24.11.2021у розмірі 1070,00 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 1 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 70,00 грн.;

- за договором про споживчий кредит № 81230 від 12.08.2021 у розмірі 28 498,99 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 15 066,58 грн та заборгованість за нарахованими процентами 13 432,41 грн;

- за кредитним договором № 4715593 від 24.11.2021 у розмірі 7 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 250,00 грн. сума заборгованості за відсотками, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

А всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 36 818,99 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжною інструкцією № від 01.07.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с.13).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1 056,16 грн.

36 818,99 грн х 100 / 56 361,99 грн = 65,32% (розмір задоволених позовних вимог);

2422,40 грн х 65,32%/100 = 1 582,31 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Також представник позивача просить стягнути судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

Вирішуючи дане клопотання по суті зазначає наступне.

Так, положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16000,00 грн. позивач надав суду: заяву про надання правової допомоги №1198 від 01.05.2025, договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, документ про вартість послуг, витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 16000 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. На переконання суду, в даному випадку такий розмір витрат на правничу допомогу буде достатнім, пропорційним і справедливим, а також не становитиме надмірного тягара для відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 512, 526, 536, 614, 625-628, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1078, 1079, п. 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 259, 264-265, 268, 280-282, 352, 354, 355, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість:

- за договором позики №-148485 від 24.11.2021у розмірі 1070,00 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 1 000,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 70,00 грн.;

- за договором про споживчий кредит № 81230 від 12.08.2021 у розмірі 28 498,99 гривень, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 15 066,58 грн та заборгованість за нарахованими процентами 13 432,41 грн;

- за кредитним договором № 4715593 від 24.11.2021 у розмірі 7 250,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 250,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 582,31 грн та 4000,00 грн витрат занадання професійної правничої допомоги.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521. .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: