РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3029/25

20 листопада 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Костопіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК АЙКОНС» Пархомчук С. В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року у розмірі 8500,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/558413 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до умов кредитного договору, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, дата надання кредиту: 19.09.2020 року, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 2,50 % в день.

Вказує, що згідно Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити №5168-75хх-хххх-8497 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.

На виконання вимог кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти для перерахування кредитних коштів. Товариством на картковий рахунок відповідача 19.09.2020 року було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки №5168-75хх-хххх-8497, що являється доказом видачі кредитних коштів.

20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року.

25.08.2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступило право вимоги за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконує та кредитні кошти не повертає, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8500,00 грн., яка складається з: 2000,00 грн. - прострочене тіло кредиту та 6500,00 грн. - прострочені відсотки.

На виконання вимог ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування», п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року, проте станом на дату подачі позову до суду зазначена вимога була залишена відповідчаем без виконання.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК АЙКОНС» вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.07.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач ОСОБА_1 не скористався.

25.08.2025 року представник позивача ТОВ «ФК АЙКОНС» Пархомчук С.В. подав до суду заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 23.08.2025), в якій просив суд також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500 грн.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустатею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 цього ж Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як зазначено у правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що 19.09.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно -телекомунікаційної системи було укладено електронний договір про надання фінансового кредиту №/558413, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 18.10.2020 року.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Первісний кредитор свої зобов`язання по виконанню умов договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується інформаційною довідкою (підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів), виданою директором ТОВ «Платежі Онлайн» Д. Ткаченко, з якої вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» 19.09.2020 року о 20:25:01 було успішно перераховано кошти в сумі 2000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 .

20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-20/08/2021 від 20.08.2021 року, ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року на загальну суму 8500,00 грн., з яких 2000,00 грн. - залишок по тілу кредиту та 6500,00 грн. - залишок по відсотках.

25.08.2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступило право вимоги за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-25/08/2021 від 25.08.2021 року, ТОВ «ФК АЙКОНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року на загальну суму 8500,00 грн., з яких 2000,00 грн. - залишок по тілу кредиту та 6500,00 грн. - залишок по відсотках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Із матеріалів справи судом встановлено, що 31.01.2025 року директором ТОВ «ФК АЙКОНС» Соколенко С. О. на адресу відповідача ОСОБА_1 направлялася досудова вимога, у якій останнього було повідомлено про укладення між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» договору факторингу №1-20/08/2021, про укладення між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОНС» договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, про існуючу заборгованість перед новим кредитором в сумі 8500,00 грн. та про необхідність сплати вказаної заборгованості у термін до 30 (тридцяти днів) з дати отримання цієї вимоги. Однак відповідачем дана вимога була проігнорована та заборгованість в добровільному порядку не погашена.

Із виписки з особового рахунка ОСОБА_1 , наданої позивачем, встановлено, що з моменту відступлення попередніми кредиторами права вимоги до відповідача, будь-які додаткові нарахування за кредитним договором (відсотки, пеня, штрафи) позивачем не здійснювалися.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року не виконав, у передбачений договором строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 8500 грн. 00 коп.

Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 8500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.

Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача - адвокатом Пархомчуком С. В. на адресу суду було подано письмову заяву, в якій він просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК АЙКОНС» понесені витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником ТОВ «ФК АЙКОНС» до матеріалів справи долучено наступні документи: копію договору №16/06/2025 про надання правової допомоги від 16.06.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК АЙКОНС» та адвокатом Пархомчуком С. В.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019 року, копію акту про отримання правової допомоги від 11.08.2025 року, відповідно якого сторони підтвердили, що адвокат Пархомчук С. В. надав, а ТОВ «ФК АЙКОНС» прийняло правничу (правову) допомогу загальною вартістю 10 500 грн.; копію рахунку №11.08.2025-5 від 11.08.2025 року, копію платіжної інструкції №11950 від 11.08.2025 року.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, розгляд якої проводився в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, зокрема, враховуючи клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, дійшов переконання, що заявлені представником позивача вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а саме складення та подання до суду позовної заяви, зустріч та консультація, подання клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, канцелярські витрати, тощо, а тому обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК АЙКОНС» слід стягнути судовий збір в розмірі - 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610 - 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОНС", (місцезнаходження м. Київ, вул. Саперне Поле, будинок 12, інше, нежитлове приміщення 1008, ) заборгованість за кредитним договором №/558413 від 19.09.2020 року в сумі - 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., яка складається з: 2000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6500,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АЙКОНС", (місцезнаходження м. Київ, вул. Саперне Поле, будинок 12, інше, нежитлове приміщення 1008, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» (місце знаходження м. Київ, вулиця Саперне Поле, будинок, 12, інше, нежитлове приміщення 1008,), .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено

20 листопада 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч