Справа № 454/3878/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган Опіки та піклування Сокальської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із заявою та просить встановити факт самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує наступним.

05.09.2005р. він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , який був розірваний 03.07.2025р.

За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З січня 2024р. вони з ОСОБА_2 припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо, у кожного своє особисте життя. Їхня неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає разом з батьком за адресою: в АДРЕСА_1 , який самостійно виховує та утримує свою дочку. Окрім цього, матір не виявляє жодного бажання покращити матеріальне утримання дитини, незважаючи навіть на законодавче закріплення такого обов`язку. Заявник одноособово займається утриманням дочки, її здоров`ям, розвитком та вихованням. Матір життям дочки не цікавиться. Вона не виявляє жодного бажання спілкуватися з нею, бачитися та приймати участь у її вихованні. Він для дочки забезпечив гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Між заявником та дочкою склалися уставлені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Неповнолітня дочка, ОСОБА_5 , до матері ставиться відсторонено.

Дитина не може бути передана для проживання з матір`ю, адже остання не може забезпечити їй належні умови проживання. Мати не цікавиться життям дочки, фінансово не допомагає. Крім цього, ОСОБА_2 проживати однією сім`єю та виховувати дитину не бажає, тобто, не виконує свої батьківськи обов`язки, самоусунувшись від виховання неповнолітньої дочки.

Більше того, у нього з дочкою склався стійкий психологічний контакт та прив`язаність. Дитина також його любить, поважає, в усьому слухаєтеся.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком своєї дочки повинно бути юридично зафіксовано, адже в подальшому можуть виникати питання щодо оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, які виховуються тільки одним з батьків, а отже, має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси неповнолітньої дитини яка перебуває виключно на його вихованні та утриманні

Заявник просив розгляд справи проводити без його участі заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Сокальської міської ради в судове засідання не прибув.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05.09.2005 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , який було розірвано 03.07.2025 року згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дочок, зокрема неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з заявником ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , що стверджується актом про фактичне місце проживання від 31.08.2025р.

Згідно акта обстеження умов проживання, здійсненого комісією Служби у справах дітей Сокальської міської ради встановлено, що АДРЕСА_1 дійсно, фактично проживають заявник та його неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виховання та розвитку дитини створені належні умови проживання та згідно вказаного акту заявник ОСОБА_1 дійсно самостійно утримує та виховує свою неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено з характеристики з місця проживання та місця служби ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивної сторони, поряд з несенням служби він самостійно виховує доньку, приділяє значну увагу її навчанню, розвитку та вихованню. Зарекомендував себе як турботливий і відповідальний батько, який створює належні умови для гармонійного розвитку дитини. Вміння поєднувати службу та виховання дитини свідчать про його високу моральність, організованість та силу характеру.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з вирішенням спору про право. Беззаперечно встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заявлена вимога є підставною в повній мірі та така, що підтверджуються належними доказами.

Згідно з ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціальною забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язані; брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Велика Палата Верховного суду у своїй ухвалі від 19.03.2025, відступивши від правового висновку, викладеного Великою палатою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22, зробила правовий висновок про те, що справи про встановлення факту самостійно виховання дитини слід розглядати за правилами окремого провадження, вказавши:

Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» підпункт «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ викладено в такій редакції: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Зміненою частиною дванадцятою статті 26 Закону № 2232-ХІІ, зокрема, передбачено, що під час дії воєнного стану звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Колегія суддів посилалась на те, що диспозиція частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ зі змінами містить імперативний припис стосовно того, що підстава для звільнення з військової служби особи, яка самостійно виховує та утримує дитину, має бути встановлена виключно за рішенням суду. Водночас, за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 провадження № 14-132цс23), факт самостійного виховання дитини одним із батьків не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право між батьками дитини, який за загальним правилом може вирішуватися у позовному провадженні.

Колегія суддів вважала, що в умовах дії режиму воєнного стану факт самостійного виховання батьком (або іншою особою) дитини може існувати і без наявного спору про право через обставини, в силу яких обсяг прав матері (батька) обмежується або припиняється. За відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством установлення такого факту в судовому порядку висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно можливості розгляду заяви про встановлення факту самостійного виховання дитини лише в межах справи за наявності спору між батьками щодо зміни обсягу їх батьківських прав та обов`язків суперечить правовій меті Закону № 2232-ХІІ у частині звільнення з військової служби осіб, які самостійно виховують та утримують дітей, у якому в статті 26 зазначено вичерпний перелік документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення, зокрема рішення суду про самостійне виховання та утримання дитини».

На переконання колегії суддів, конкретно в цьому випадку законодавством передбачена така підстава для звільнення військовослужбовця з військової служби, як рішення суду про самостійне виховання та утримання дитини, а отже є необхідність уточнити висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). за змістом якого факт самостійного виховання дитини матір`ю (батьком) не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим такі заяви слід залишати без розгляду».

Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, а отже має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси неповнолітньої дитини яка перебуває виключно на його вихованні та утриманні, а іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує свою неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому дійшов до висновку за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області, місце знаходження: м.Сокаль, вул.Шептицького, 44 Шептицького району Львівської області.

Головуючий: О. А. Веремчук