Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/653/25
Провадження № 2/670/411/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Ліневської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідач приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовська Н.В. не з`явилася,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовської Наталії Вікторівни про внесення виправлень, вилучення невірної інформації з державного реєстру, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовської Наталії Вікторівни про внесення виправлень, вилучення невірної інформації з державного реєстру, відшкодування моральної шкоди, у якій позивач просить:

- зобов`язати відповідача вилучити з державного реєстру відомості про інше речове право (номер запису 48488983).

- стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн 00 коп.

Ухвалою від 25.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, призначенопроведення підготовчого судового засідання 21.10.2025 о 13 год. 30 хв., в яке викликано учасників справи.

21.10.2025 проведення підготовчого судового засідання відкладено на 20.11.2025 у зв`язку з неявкою учасників справи та необхідністю з`ясування у позивача змісту позовних вимог.

Відповідач приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовська Н.В. у підготовче судове засідання 20.11.2025 не з`явилася, однак, 22.10.2025 та 10.11.2025 подала заяви, у яких просила справу розглядати без її участі. Також 16.10.2025 направила відзив на позов, у якому заперечила щодо позовних вимог з підстав неприпустимості участі нотаріуса в якості відповідача у такій категорії справ, а також зазначила, що, вчиняючи нотаріальну дію, діяла згідно з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Серед іншого, звернула увагу на те, що позивачка уже зверталася до суду з аналогічними вимогами до відповідачки і рішення у цій справі залишено без змін судами вищих інстанцій та набрало законної сили. Ухвалою від 20.11.2025 зазначений відзив прийнято судом та долучено до матеріалів провадження.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні 20.11.2025 пояснила, що заявляючи вимогу про зобов`язання відповідача вилучити з державного реєстру відомості про інше речове право (номер запису 48488983), не будучи фахівцем в галузі права, мала на увазі скасування запису про державну реєстрацію речового права, а саме запису за номером 48488983 від 16.05.2016, який здійснила приватний нотаріус Красовська Н.В. на підставі договору оренди земельної ділянки, оскільки вона не підписувала такого договору, бо на той час не була власником цієї земельної ділянки. Суду повідомила, що уже зверталася до приватного нотаріуса Красовської Наталії Вікторівни з такою позовною вимогою. Підтвердила, що підстави звернення не змінилися, договір вона не підписувала, запис незаконний, однак, суди не надали її поясненням належної оцінки, не дослідили усіх доказів, не розібралися у обставинах, а тому вона змушена знову звертатися до суду. На думку позивача, ці позови не є однаковими, оскільки у іншій справі позовні вимоги до приватного нотаріуса були похідними від позовної вимоги до ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» про розірвання договору оренди земельної ділянки, а у даній справі вони заявлені окремо та є самостійними.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні, отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень та долучено до матеріалів справи судові рішення у цивільній справі № 670/311/24 (провадження № 2/670/157/24) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНСЕЛКО АГРО», приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Наталії Вікторівни про скасування запису про державну реєстрацію речового права, розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення моральної шкоди.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2025 у справі 910/15689/24 висловився з приводу самостійного отримання судом судового рішення в іншій справі та можливості його використання у справі, що розглядається, не у контексті доказу: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2024 у справі № 191/4364/21 звертала увагу судів на те, що судове рішення саме як таке не є доказом для суду. У певних випадках обставини, встановлені в судовому рішенні в іншій справі, можуть мати преюдиційне значення для суду під час розгляду конкретної справи. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, встановлює обставини, які вже не потребують доведення в інших справах. Суд оцінює докази у справі, але судове рішення не є доказом, а встановлює факти, які надалі будуть встановлені у судовому процесі».

Отже, фактичне отримання судом відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень і долучення їх до матеріалів справи жодним чином не спростовує наявності у суду права на їх дослідження та врахування під час ухвалення рішення у конкретній справі з метою повного та всебічного вирішення спору.

Судом встановлено, що 09.10.2024 Віньковецьким районним судом Хмельницької області ухвалено рішення у цивільній справі № 670/311/24 (провадження № 2/670/157/24) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНСЕЛКО АГРО», приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Красовської Наталії Вікторівни про скасування запису про державну реєстрацію речового права, розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення моральної шкоди. Рішення залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду та набрало законної сили 05.12.2024. Касаційну скаргу ОСОБА_1 Верховним Судом 17 березня 2025 року залишено без задоволення.

Як вбачається із наведених судових рішень, позивач звернулася до суду з такими позовними вимогами:

- до ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» про розірвання договору оренди, стягнення інфляційних нарахувань, відшкодування моральної шкоди;

- до приватного нотаріуса Красовської Н.В. про скасування запису про реєстрацію іншого речового права: 48488983 від 16.05.2016 року, який здійснила приватний нотаріус Красовська Н.В., та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог до приватного нотаріуса у цивільній справі № 670/311/24 (провадження № 2/670/157/24) вказала, що «не підписувала, як власник земельної ділянки, договору оренди земельної ділянки», «право оренди зареєстровано без її погодження та заяви, підпису в договорі, тому підлягає скасуванню запис про реєстрацію про інше речове право: 48488983». Суд у даній справі досліджував відповідні обставини та зазначив, зокрема, таке: «Тому позивач помиляється вважаючи, що приватний нотаріус Красовська Н.В. здійснила державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки без наявності договору про оренду земельної ділянки підписаної позивачем, оскільки приватний нотаріус внесла лише відомості про нового власника у вже існуючий запис про інше речове право: 48488983від 16.05.2016 року (право оренди) щодо вказаної земельної ділянки, а не здійснила новий запис про право оренди.

Тому, враховуючи, що позовна вимога ОСОБА_1 про розірвання договору оренди є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, а також за відсутності порушень у діях державного реєстратора, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а отже вказана вимога задоволенню не підлягає».

«Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди, стягнення інфляційних нарахувань та пені є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, а отже жодне право позивача порушено не було, то відсутні і правові підстави для стягнення з відповідачів моральної шкоди».

Вказані вище обставини досліджував і Хмельницький апеляційний суд, який зазначив у постанові від 05.12.2024 таке: «Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

В суді апеляційної інстанції апелянтці було роз`яснено право заявити клопотання про витребування договору оренди землі, укладеного 05 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО». Проте, ОСОБА_1 вказаного клопотання не заявила.

Апелянтка пояснила, що договір оренди земельної ділянки, який був укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» не має значення для розгляду даної справи, а окремого договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» укладено не було».

Наведене підтверджує тотожність підстав позовних вимог до приватного нотаріуса у справі № 670/311/24 (провадження № 2/670/157/24) та у справі № 670/653/25 (провадження № 2/670/411/25), а також спростовує твердження позивача про те, що вимога до приватного нотаріуса про скасування запису про реєстрацію іншого речового права була заявлена позивачем лише як похідна від вимоги до ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» про розірвання договору оренди. Позивач бажала скасувати запис не лише як наслідок розірвання договору оренди, а в першу чергу тому, що приватним нотаріусом як державним реєстратором незаконно (з порушенням норм законодавства), безпідставно внесено такий запис, оскільки договору оренди, який став підставою для внесення спірного запису, вона не укладала взагалі. Як зазначено вище, суд першої інстанції здійснив дослідження цих обставин та не знайшов порушень у діях приватного нотаріуса, про що зазначив у своєму рішенні, пославшись на норми, що регулюють порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповідні норми Земельного кодексу України. Тому суд, відмовляючи у цій позовній вимозі з двох підстав, зазначив: «….враховуючи, що позовна вимога ОСОБА_1 про розірвання договору оренди є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, а також за відсутності порушень у діях державного реєстратора, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а отже вказана вимога задоволенню не підлягає».

Сторонами у цивільній справі № 670/653/25 (провадження № 2/670/411/25) є ОСОБА_1 (позивач) та приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовська Н.В. (відповідач),предметом позову - скасування запису про державну реєстрацію речового права, а саме запису за номером 48488983 від 16.05.2016, який здійснила приватний нотаріус Красовська Н.В., та стягнення моральної шкоди. Підставою позову є те, що позивач не підписувала (не укладала) договору оренди належної їй земельної ділянки, який став підставою для внесення спірного запису, запис здійснений без її погодження.

З огляду на викладене, у провадженні суду перебуває справа з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Наявність у справі № 670/311/24 ще одного відповідача (ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО») не спростовує тотожності сторін у справах стосовно вимоги до приватного нотаріуса, оскільки позовна вимога про скасування запису про реєстрацію іншого речового права та відшкодування моральної шкоди внаслідок внесення такого запису у обох справах заявлена лише до одного відповідача приватного нотаріуса Красовської Н.В. В протилежному випадку кожен позивач, який не погоджується з судовим рішенням, матиме змогу необмежену кількість разів звертатися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав поєднуючи щоразу таку позовну вимогу з будь-якою іншою до іншої фізичної чи юридичної особи або заявляючи її самостійно.

Не можна було б стверджувати про повний збіг розглядуваних позовів за складом учасників цивільного процесу у ситуації, коли б позовна вимога про скасування запису про реєстрацію іншого речового права та відшкодування моральної шкоди внаслідок внесення такого запису була заявлена у справі № 670/311/24 до обох відповідачів. Такий висновок узгоджується з думкою Верховного Суду у справі у справі № 936/598/23 (провадження № 61-890св24).

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Приписами статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України»,а також у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» зазначив, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи (постанова Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 936/598/23).

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами».

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, досліджувалися судом в іншій справі та були ним спростовані. Висновки з цього приводу викладені судом у рішенні, яке набрало законної сили.

Як зазначив Верховний Суд у справі № 670/311/24 (провадження № 2/670/157/24), преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Відтак оскільки набрало законної сили рішення суду у справі№ 670/311/24 (провадження № 2/670/157/24), ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то суд дійшов висновку, що провадження у справі № 670/653/25 (провадження № 2/670/411/25) підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. 200, 255, 256, 260-261, 352-355 ЦПК України, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовської Наталії Вікторівни про внесення виправлень, вилучення невірної інформації з державного реєстру, відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до положень ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Красовська Наталія Вікторівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повна ухвала суду складена 24.11.2025.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО