Справа номер 145/1562/25
Провадження номер 2/145/1062/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Патраманського І.І.

за участю: секретаря судового засідання Крикливої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

в інтересах якого діє адвокат Білоус Ірина Миколаївна,

до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт.Шпиків Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана та підписана представником згідно з ордером ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбних відносин у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час проживає з матір`ю ОСОБА_2 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що в теперішній час між позивачем та відповідачем втрачене почуття любові. У подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На даний момент подружжя не підтримує шлюбних відносин, у кожного з них роздільний побут та бюджет, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між позивачем та відповідачем стало неможливим та недоцільним, позивач наполягає на розірванні шлюбу у судовому порядку. Просить розірвати шлюб між ж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 05 листопада 2018 року, Виконавчим комітетом Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області актовий запис № 3. Строку для примирення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надавати. Судові витрати - судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., залишити за позивачем.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 25.11.2025.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належно повідомлені. 25.11.2025 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача, позов підтримує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлена. 25.11.2025 надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Із досліджених судом доказів вбачається, що 05.11.2018 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.3). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 .

З позовної заяви вбачається, що фактично сім`я припинила своє існування. Позивач з відповідачкою спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Між подружжям зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Із поданих до суду заяв встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позовні вимоги.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 51 Конституції України та частина 1 статті 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач позов визнала, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність заяви відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища їй слід залишити шлюбне прізвище.

Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивача про залишення за ним суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 3, 12, 13, 77, 81, 128, 141, 259, 263-266, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Великовулизької сільської ради Тиврівського району Вінницької області 05.11.2018, актовий запис №3.

Відповідачці ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище " ОСОБА_6 ".

Судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 1211,20 грн, залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2025 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя Патраманський І. І.