Справа № 459/2076/21
Провадження № 2/459/430/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Гук Т. Я., позивачки ОСОБА_1 третьої особи: ОСОБА_2 , представника Шептицької міської ради: Коблика Л. А., представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Водоканал» Шептицької міської ради» (КП «Червоноградводоканал»), з участю третіх осіб: Шептицької (Червоноградської) міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила зобов`язати КП «Водоканал Шептицької міської ради» (КП «Червоноградводоканал») демонтувати каналізаційно-насосну станцію, що розташована на перехресті вулиць Стефаника - Лесі Українки - Молодіжної в м. Шептицькому Львівської області та привести земельну ділянку, де знаходиться КНС до початкового стану, а також вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що упродовж 20092010 років відповідачем на перехресті вулиць Лесі Українки та Стефаника в м. Червонограді (на даний час м. Шептицький) було здійснено будівництво каналізаційно-насосної станції (надалі - КНС) на самовільно зайнятій земельній ділянці, без належної дозвільної документації та з порушенням вимог державних санітарних норм і правил. Позивачка вказує, що збудована КНС розміщена на відстані менш ніж 10 метрів від житлового будинку та прибудинкової території, чим порушено вимоги пунктів 5.4, 5.5, 5.10 та додатку № 12 «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 173 від 19.06.1996 року (із змінами). Внаслідок введення в експлуатацію зазначеної КНС, за твердженням позивачки, частина мешканців прилеглих будинків підключилася до мережі, що призвело до витікання побутових стоків та забруднення навколишнього середовища. Позивачка зазначає, що неодноразово зверталася зі скаргами до відповідача, міської ради та контролюючих органів. Згідно з листами Виконавчого комітету Червоноградської міської ради та Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області будівництво КНС здійснено самовільно, без проектної документації та дозволів, а результати лабораторних досліджень повітря засвідчили перевищення гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин (аміаку та сірководню). Крім того, за результатами перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було встановлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за що відповідача притягнуто до відповідальності, видано приписи про усунення порушень та накладено штраф. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 року у задоволенні позову КП «Червоноградводоканал» про скасування зазначених приписів і постанов було відмовлено. Посилаючись на статтю 50 Конституції України, позивачка зазначає, що експлуатація незаконно збудованої КНС створює небезпеку для життя і здоров`я її сім`ї через забруднення довкілля та неприємні запахи. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить позов задовольнити.

Ухвалою від 13.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче провадження від головуванням судді Новосада М.Д..

26.07.2021 року третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Червоноградська (на даний час - Шептицька) міська рада подала пояснення щодо позову, якими просила відмовити в задоволенні позову, оскільки питання щодо експлуатації каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Л. Українки, Молодіжна в м. Червонограді Львівської області розглядалося на позачерговому засіданні міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій 21.10.2019 року. За результатами аналізу стану мереж водовідведення та можливих ризиків комісія встановила загрозу виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру. З метою недопущення виливу неочищених стоків на поверхню ґрунту та підтоплення прилеглих територій комісія ухвалила рішення про необхідність використання насосного агрегату до завершення будівництва нової КНС. Міська рада підкреслює, що демонтаж існуючої станції унеможливить функціонування системи водовідведення та суперечитиме вимогам державних санітарних і будівельних норм. Міська рада зазначає, що законодавство встановлює обов`язок відведення стічних вод через централізовану систему, тоді як вигрібні ями за наявності внутрішньої каналізації прямо заборонені. Тому будь-яке припинення роботи КНС автоматично спричинить порушення нормативних вимог. У 2019 році була розроблена та пройшла експертизу проектна документація на будівництво нової КНС. Проте її реалізація не відбулася через протест частини мешканців. Міська рада також повідомила, що інших технічно придатних земельних ділянок у цьому районі немає. Проведені лабораторні дослідження повітря у 2021 році засвідчили відсутність перевищень гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин, що свідчить про екологічну безпечність роботи КНС. У підсумку міська рада вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки демонтаж КНС призведе до порушення санітарного законодавства та створення техногенної загрози.

20.09.2021 року позивачка подала відповідь на пояснення третьої особи Червоноградської міської ради, у якій акцентувала увагу на численних недоліках протоколу № 18 позачергового засідання міської комісії ТЕБ і НС. Вона звернула увагу суду на те, що документ складено неналежним чином, оскільки він взагалі не містить підписів учасників засідання. На її думку, це ставить під сумнів правомірність ухвалених комісією рішень. Позивачка також наголосила, що, попри фактичну заборону використання вигрібних ям, мешканці старої частини Червонограда продовжують ними користуватися, оскільки місто не забезпечило їх централізованою каналізацією. Тому, як стверджує позивач, комісія, ухвалюючи рішення, не врахувала реальної інфраструктурної ситуації. Окремо позивачка зазначила, що пункт протоколу щодо герметизації КНС залишається не виконаним, а вимога здійснювати водовідведення через централізовану систему не може тлумачитися як правова підстава для експлуатації самовільно збудованої, неперевіреної та не введеної в експлуатацію каналізаційно-насосної станції. Також, за словами позивачки, комісія без належних підстав зменшила санітарно-захисну зону, хоча чинний Наказ МОЗ № 173 не містить жодних винятків щодо КНС, а довідка Гідрометцентру про напрямок вітрів навіть не була отримана. Позивачка вказала й на те, що ухвалені комісією рішення фактично спонукають КП «Червоноградводоканал» до порушення вимог законодавства, оскільки підприємство не має відповідних екологічних дозволів і обслуговує технічно небезпечний об`єкт, не прийнятий на баланс та не введений в експлуатацію. Звернула увагу, що, відповідно до листа першого заступника міського голови від 26.09.2018 року, комунальне підприємство мало відключити абонентів від КНС та перепідключити їх до існуючих мереж. Проте ці роботи так і не були виконані, хоча на АДРЕСА_1 , ОСОБА_20 та Стефаника існують діючі мережі, які дають можливість такого підключення.

08.10.2021 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що доводи позивачки ґрунтуються переважно на припущеннях і не підтверджені належними доказами. Він вказав, що всі дії, які стали предметом спору, здійснювалися відповідно до чинного законодавства та в межах наданих повноважень. До відзиву були долучені документи, які, на думку відповідача, підтверджують правомірність його поведінки: копії дозволів, технічні матеріали, акти перевірок і службові листи, у яких відсутні будь-які відомості про порушення. Окрему увагу відповідач звернув на те, що позивачка не надала жодного доказу причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими ним порушеннями. У відзиві також наголошувалося, що вимоги позивача фактично виходять за межі правових норм, оскільки ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті, а не на фактичних даних, підтверджених відповідними органами чи експертизами. Підприємство звертало увагу, що демонтаж існуючої КНС, як того вимагає позивач, призведе до негайного блокування відведення стічних вод від шістнадцяти житлових будинків, підключених до цієї системи. Це суперечить чинним санітарним і будівельним нормам, якими прямо заборонено користування вигрібними ямами та передбачено обов`язковість централізованої системи водовідведення. Такі положення закріплені в Державних санітарних нормах та правилах, ДБН В.2.5-75:2013 та ДБН Б.2.2-12:2019. Не відповідають дійсності також твердження позивачки про шкідливі викиди та небезпечний запах. На замовлення КП «Червоноградводоканал» двічі проводилися лабораторні вимірювання повітря на межі санітарно-захисної зони КНС. Протоколи досліджень від 30.07.2021 р. та 16.08.2021 р. засвідчили, що концентрації хімічних і біологічних речовин у повітрі не перевищують гранично допустимі норми. Отже, заяви про шкоду здоров`ю чи перевищення нормативів є безпідставними. Підсумовуючи свою позицію, відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, суперечать чинному законодавству, фактичним обставинам та створюють реальні ризики для життєдіяльності мешканців цілого мікрорайону. У зв`язку з цим підприємство просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

13.10.2021 позивачка подала відповідь на відзив, у якому звернула увагу на невідповідність діяльності КНС державним будівельним та санітарним нормам, посилаючись на листи ДАБІ та Мінрегіону, де підтверджено порушення вимог та наявність санітарно-захисної зони, що накладається на її приватну територію. Позивачка зазначила, що КНС збудована без належних дозволів, не введена в експлуатацію, часто виходить з ладу та фактично функціонує як вигрібна яма з постійним відкачуванням нечистот. Незважаючи на це, КП «Червоноградводоканал» продовжує підключати нові будинки та здійснювати роботи без правових підстав. Серед іншого позивачка вказала, що міська рада та комісія ТЕБ і НС діють поза межами повноважень, намагаючись штучно обґрунтувати необхідність існування КНС, тоді як рішення суду апеляційної інстанції підтверджує чинність приписів ДАБІ про порушення. У підсумку позивачка наголосила, що незаконність будівництва та експлуатації КНС доведена численними документами, а міська влада не усуває порушень з 2018 року. Тому вона просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні, після вирішення ряду процесуальних питань, головуючим суддею Новосадом М. Д. було заявлено самовідвід та справу передано на повторний перерозподіл.

Після повторного перерозподілу, ухвалою від 30.12.2021 року справу прийнято до провадження суддею Дем`яновською Ю. Д. та призначено підготовче провадження, за результатами якого ухвалою від 23.05.2022 року замінено третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору ДАБІ України на правонаступника ДІАМ.

14.01.2022 представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Червоноградська (на даний час - Шептицька) міська рада подав пояснення щодо позову, аналогічні поясненням поданим 26.07.2021.

02.09.2022 представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Державної інспекції архітектури та містобудування України подав пояснення, у яких вказав, що проведеними у 2019 році позаплановими перевірками Державної архітектурно-будівельної інспекції (правонаступником якої є ДІАМ) встановлено, що КП «Червоноградводоканал» у 20092010 роках здійснило будівництво каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника Лесі Українки Молодіжна у м. Червонограді без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, без проектної документації та з порушенням будівельних норм щодо відстаней до житлових будинків. За результатами перевірок видано приписи про усунення порушень, які підприємством не виконано, та накладено штраф. Такий припис оскаржувався відповідачем, проте, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 у задоволенні позову було відмовлено. КП «Червоноградводоканал» не надало жодного документального підтвердження отримання дозволу на будівельні роботи. ДІАМ звертає увагу, що відповідно до статті 376 ЦК України та статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» самочинно збудований об`єкт підлягає перебудові або знесенню у разі неможливості усунення порушень. Право звернення з відповідним позовом належить компетентним органам. Таким чином, встановлені перевірками та підтверджені судами обставини свідчать про здійснення КП «Червоноградводоканал» самочинного будівництва КНС та невиконання приписів уповноваженого органу.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.12.2022 під головуванням судді Дем`яновської Ю.Д. у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Червоноградводоканал», за участю третіх осіб: Червоноградської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , про зобов`язання вчинити дії було відмовлено.

02.05.2023 постановою Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційну скаргу ОСОБА_21 залишено без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.05.2024 касаційну скаргу ОСОБА_21 було задоволено, рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 грудня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматичного розподілу справ головуючим суддею у даній справі було визначено Мельникович М. В.

Ухвалою від 13.06.2024 дану справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

04.07.2024 представник відповідача подав до суду пояснення, в яких заперечував позов ОСОБА_1 у повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що КП «Червоноградводоканал» не було замовником будівництва КНС, яке проведено мешканцями району у 2009 році. Питання експлуатації КНС вирішувалося на позачерговому засіданні міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій 21.10.2019 р., де прийнято рішення забезпечити відкачування фекальних вод для попередження надзвичайної санітарно-екологічної ситуації. Відповідач звертає увагу, що знесення самочинного будівництва згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України та практикою Верховного Суду є крайнім заходом, можливим лише після вичерпання усіх законних заходів впливу на забудовника та неможливості усунення порушень іншим шляхом. Демонтаж КНС може призвести до підтоплення прилеглих територій стічними водами та створити небезпеку для населення, яке не має альтернативної системи централізованого водовідведення. Водночас КП «Червоноградводоканал» вживало заходів щодо усунення негативного впливу КНС. Було здійснено герметизацію люків, відкачування стічних вод та експлуатацію насосного обладнання. За результатами проведених відборів проб атмосферного повітря у 2021 та 2024 роках у місці знаходження КНС концентрація шкідливих речовин не перевищувала гранично допустимих норм, встановлених наказом МОЗ України № 52. Представник відповідача підкреслює, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються не будівництва, а експлуатації КНС, яка здійснюється відповідно до законодавства та рішень органів місцевого самоврядування. Порушень прав позивачки у частині впливу на атмосферне повітря чи на умови проживання не встановлено. На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 183 ЦПК України представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

02.08.2024 позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмові заперечення на додаткові пояснення відповідача. Вона зазначила, що надані відповідачем пояснення не спростовують доводів позову, а навпаки підтверджують факт самочинного будівництва каналізаційно-насосної станції (КНС) без належної дозвільної документації та погодження з компетентними органами. Позивачка звернула увагу суду, що з часу виявлення порушень, починаючи з 2018 року, відповідач не вжив жодних реальних заходів для усунення наслідків незаконного будівництва. Розроблена проектна документація на нову КНС, за її словами, не погоджена з Державною інспекцією архітектури та містобудування України і не може бути використана для будівництва, хоча на це були виділені бюджетні кошти. ОСОБА_1 також зазначила, що побудована КНС розташована з порушенням вимог санітарно-захисної зони, оскільки відстань від неї до межі її земельної ділянки становить близько двох метрів, а до житлового будинку близько десяти метрів, тоді як нормативна відстань повинна становити не менше п`ятнадцяти метрів. Крім того, позивачка вказала, що надані відповідачем протоколи замірів повітря не можуть вважатися достовірними, оскільки вимірювання проводились на відстані 15 метрів від КНС та у період, коли навантаження на насосне обладнання є мінімальним. На її думку, це могло бути зроблено для штучного заниження показників, адже перед проведенням замірів КНС могла бути попередньо очищена та оброблена реагентами для усунення запаху. Позивачка зазначила, що внаслідок частих поломок насосного обладнання існує ризик підтоплення її земельної ділянки та житлового будинку фекальними масами, оскільки КНС не перебуває на балансі КП «Червоноградводоканал» і не прийнята в експлуатацію. Також ОСОБА_1 наголосила, що, на її думку, технічно можливо здійснити перепідключення житлових будинків, під`єднаних до спірної КНС, до іншої каналізаційної мережі, зокрема, до існуючої потужної мережі по вул. Галицькій або перенести КНС на іншу земельну ділянку комунального підприємства по АДРЕСА_2 чи на вул. Молодіжну. З огляду на наведене, позивачка вважає, що надані відповідачем додаткові пояснення не містять жодних доказів, які б спростовували порушення, викладені у позовній заяві, та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 29.08.2024 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 31.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача КП «Водоканал» Шептицької міської ради», призначено у даній справі судову інженерно - екологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

28.04.2025 від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції надійшов лист №6019/2025 від 16.04.2025 про неможливість проведення експертизи, оскільки поставлені судом питання перед експертом не відповідають вимогам Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз і виходять за межі спеціальних знань експерта, атестованого за спеціальністю 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на довкілля».

Ухвалою від 01.05.2025 було поновлено провадження у справі.

29.09.2025 ОСОБА_1 подала до суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначила, що каналізаційно-насосна станція (КНС) по АДРЕСА_3 збудована самочинно, не введена в експлуатацію, з порушенням санітарно-захисних зон до житлових будинків, у тому числі її домоволодіння, внаслідок чого постійно поширюється неприємний та шкідливий запах, що створює загрозу здоров`ю мешканців. Позивачка вказує, що, незважаючи на приписи ДАБІ та рішення виконкому від 2018 року про необхідність відключення самовільно під`єднаних абонентів, відповідач заходів не вжив, а міська комісія ТЕБ і НС у 2019 році фактично дозволила експлуатацію незаконного об`єкта, чим порушено вимоги Конституції та законів України. Вона також зазначила, що заміри повітря, відібрані у 2024 році є упередженими, оскільки виконувались поза межами санітарної зони. Позивачка просить суд задовольнити позов у повному обсязі, зобов`язавши демонтувати самочинне будівництво.

У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити та повідомила, що каналізаційно-насосну станцію (КНС) будував її сусід ОСОБА_8 спільно з кількома мешканцями, при цьому під час будівництва використовувалась техніка КП «Водоканал» Шептицької міської ради. Зі слів позивачки сусід ОСОБА_8 згодом почав вважати себе власником КНС та самовільно надавав дозволи іншим особам на підключення до цього об`єкта, який фактично йому не належить. Позивачка наголосила, що станція побудована без проектно-кошторисної документації, без відповідного дозволу на виконання робіт, без введення в експлуатацію та на земельній ділянці, що не відводилась для цієї мети та з порушенням санітарних відстаней. При цьому, від вказаної станції йдуть шкідливі викиди, що унеможливлюють нормальне проживання у власному будинку. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача КП «Водоканал» Шептицької міської ради у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що демонтаж каналізаційно-насосної станції по АДРЕСА_3 є недопустимим, оскільки призведе до порушення системи водовідведення та може спричинити екологічну катастрофу підтоплення територій і житлових будинків стічними водами.

Представник третьої особи Шептицької міської ради Коблик Любомир Андрійович у судовому засіданні заперечив проти позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі та просив суд відмовити у її задоволенні. Представник пояснив, що не володіє інформацією, хто саме здійснював будівництво КНС, а також підкреслив, що міська рада не надає дозволів на підключення до каналізаційних мереж і не є уповноваженим органом у цих питаннях. За його словами, про наявність КНС на земельній ділянці міській раді стало відомо вже після фактичного її встановлення. Також зазначив, що не може підтвердити, чи мали мешканці раніше септики та чи є вони діючими на даний час.

Третя особа Федишак С. М., допитана в судовому засіданні як свідок, у судовому засіданні пояснила, що підтримує позовну заяву ОСОБА_1 та просить демонтувати каналізаційно-насосну станцію (КНС), оскільки вважає її самочинно збудованою та такою, що створює небезпеку для мешканців. Також вона повідомила, що на її думку КНС збудована з порушенням закону та звідти постійно відчувається жахливий запах каналізації, особливо влітку та після дощу. Повідомила, що близько 10-ти років тому назад КНС будував її сусід ОСОБА_8 , погодження з мешканцями не проводилось. Її будинок під`єднаний до КНС, проте вона не користується нею, оскільки стічні води повертаються назад, тому користується власним септиком. Свідок зі скаргами до державних органів не зверталась, однак підтримує позов і вважає, що КНС потрібно демонтувати.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні пояснила, що КНС збудована незаконно та від неї постійно поширюється сильний неприємний запах, через що мешканці не можуть відкрити вікна, особливо влітку. Повідомила, що зверталася до КП «Водоканал» щодо підключення, однак працівники порадили звертатись до сусіда ОСОБА_8 , який займався питанням підключення. Свідок зазначила, що не є користувачем КНС, а згоду на її встановлення не надавала. КНС, за її словами, розташована приблизно за 35 метрів від її будинку і приблизно 5 років обслуговується працівниками КП «Водоканал». Повідомила, що разом із сусідами неодноразово зверталася зі скаргами до КП «Водоканал» та виконкому, однак реакції не було. Свідок вважає, що КНС необхідно демонтувати або перенести на іншу територію, зокрема на територію КП «Водоканал», яка розташована неподалік.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду повідомила, що під час відвідування будинку своєї тітки відчувається сильний запах від КНС, особливо влітку 2024 року, коли неможливо відкрити вікна для провітрювання. Будинок, за яким вона доглядає з 2020 року підключений до КНС, але має власну вигрібну яму, якою користуються. Свідок вважає, що КНС необхідно демонтувати. Відстань від КНС до будинку становить приблизно 5 метрів, розділяє лише дорога. Яке підприємство здійснює обслуговування КНС їй не відомо.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні повідомила, що на її вулиці поширюється неприємний запах від КНС, яку вона вважає незаконною. Вона уточнила, що жоден будинок на вулиці не підключений до цієї споруди, оскільки у всіх мешканців є септики, а її сім`я не підключалась через брак коштів та відсутність пропозицій. Свідок не знає, хто будував споруду і з якою метою, проте на транспортному засобі, що приїжджає обслуговувати станцію, написано «Водоканал». Неприємний запах постійно відчутний на вулиці, особливо посилюється після обіду та ввечері. Споруда розташована приблизно за 50 метрів від її будинку, обгороджена сіткою, і через запах неможливо перебувати на вулиці. Свідок підтвердила, що ніхто з мешканців не давав дозволу на будівництво споруди, і жодних документів не підписувала. Проживає на вулиці з 16.11.2006 року, а споруда була збудована після того, як вона оселилась. Свідок підкреслила, що хотіла б, щоб споруду прибрали, оскільки діти та мешканці повинні мати можливість дихати свіжим повітрям. Вона також зазначила, що всі мешканці користуються септиками, і споруда не є необхідною для водовідведення їхніх будинків..

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що проживає по АДРЕСА_2 з 2006 року через будинок від позивачки. Вона повідомила, що на розі АДРЕСА_3 і Стефаника, приблизно за 3 - 4 метри від городу позивачки, знаходиться КНС. Свідок не знає, хто саме будував КНС та на якій підставі, проте вона не надавала згоди на встановлення цієї споруди. За її словами, з моменту встановлення споруди постійно відчувається неприємний запах, особливо сильний вранці та ввечері, коли вона проходить повз на роботу або повертається додому. Запах присутній у будь-яку пору року, але інтенсивніше відчутний у літній період, особливо в спеку. До її власного будинку запах доходить рідко.

Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча судом неодноразово вживались заходи для забезпечення їх участі в судовому засіданні.

За наслідком розгляду даної справи, суд, перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання для ухвалення та проголошення судового рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, та інших учасників справи дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є власником будинку АДРЕСА_3 (на даний час у м. Шептицькому) відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30550559 від 05.12.2014 року, № 30527577 від 05.12.2014 року (т.1 а. с. 50, 52) та земельної ділянки кадастровий № :03:012:0048 за тією ж адресою на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку (т. 1 а. с. 53).

Також судом встановлено, що на АДРЕСА_4 розташована спірна каналізаційно-насосна станція (КНС).

Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 1013/1-168/19 від 24.07.2019 посадовими особами Департаменту проведена позапланова перевірка об`єкту будівництва: Будівництво каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Лесі Українки, Молодіжна в м. Червонограді Львівської області., за результатами якої встановлено, що КП Червоноградводоканал, як замовником будівництва, власними силами, самовільно без документу, який надає право на виконання будівельних робіт та без проектної документації, з порушенням будівельних норм (відстаней до існуючих житлових будинків) виконано будівельні роботи «Будівництво каналізаційнонасосної станції на АДРЕСА_4 . На час перевірки КНС не експлуатується по причині виходу з ладу насосного обладнання, відкачування здійснюється з колодязя періодично асенізаційною технікою (т. 1, а. с. 19).

Відповідно до протоколу №18 позачергового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Червоноградської міської ради Львівської від 21.10.2019, комісія вирішила з метою недопущення порушення життєдіяльності населення (виливу неочищених стоків на поверхню грунту і підтоплення фекальними водами прилеглю територій), попередження виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру та Уникнення санітарно-екологічної аварії зобов`язати директора "Червоноградводоканал" ОСОБА_26 : провести герметизацію кришки люка каналізаційного колодязя шляхом закриття ізоляційною плівкою та інертною сумішшю. Здійснювати відкачування фекальних вод з вулиць Молодіжна, Галицька Стефаника та Л.Українки насосним агрегатом до моменту побудови нова каналізаційно-насосної станції згідно державно-санітарних і державно-будівельни норм (т. 1, а. с. 79).

Згідно відповіді Червоноградської міської ради №3/38-6741/2-14 від 28.08.2018, наданої на запит позивачки ОСОБА_1 , підземна каналізаційно-насосна станція по АДРЕСА_4 перебуває на обслуговуванні КП «Червоноградводоканал». Документація щодо будівництва даного об`єкта на підприємстві не збереглася. До КНС підключені 16 житлових будинків, а фактична потужність станції становить 9 м? на добу. Під час комісійного обстеження встановлено, що станція працює у звичайному режимі, а закрита КНС не спричиняє неприємних запахів. Іншою запитуваною інформацією виконавчий комітет міської ради не володіє (т. 8, а. с. 51).

Із листа Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 26 вересня 2018 року № 4/4-4641/2-19, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що мешканці вулиць Галицької та Молодіжної у місті Червонограді були замовниками влаштування мережі централізованого водовідведення та каналізаційної насосної станції (КНС), розміщеної між будинками АДРЕСА_5 . Зазначено, що підземна каналізаційна насосна станція перебуває на обслуговуванні КП «Червоноградводоканал» та до неї підключено 16 житлових будинків, зокрема по АДРЕСА_4 , Молодіжній, Галицькій, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . У листі також повідомлено, що мешканці здійснили прокладання самопливної каналізаційної мережі від житлових будинків з наміром підключення до централізованої системи каналізації по АДРЕСА_6 . Однак, унаслідок високого рівня ґрунтових вод завершити роботи не вдалося, внаслідок чого частина будинків самовільно підключилась до недобудованої мережі, що призвело до витікання побутових стоків у найнижчій точці місцевості на перехресті вулиць Лесі Українки та Стефаника. Для недопущення розвитку надзвичайної ситуації, забруднення території та підвалів житлових будинків, КП «Червоноградводоканал» було проведено аварійно-відновлювальні роботи, в ході яких у залізобетонному колодязі встановлено насос для перекачування стоків у централізовану систему каналізації. Також виконком зобов`язав КП «Червоноградводоканал» попередити абонентів про відключення від існуючої КНС та підготувати пропозиції щодо перенесення станції на іншу ділянку і передбачення відповідних видатків у міському бюджеті на 2019 рік (т. 1, а. с. 10).

Як вбачається із повідомлення КП «Червоноградводоканал» Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 27 вересня 2018 року № 688, адресованого мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_7 , роботу каналізаційної насосної станції, що обслуговує зазначений будинок, було зупинено у зв`язку з неодноразовими скаргами мешканки будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_27 на неприємний запах, який виникав під час її роботи. У повідомленні зазначено, що у зв`язку з припиненням роботи каналізаційної насосної станції мешканцям необхідно власними силами здійснювати відкачування господарсько-побутових стоків за допомогою асенізаційної машини, при цьому підприємство вибачилось за тимчасові незручності (т. 1 а. с. 11).

Листом № 4-22/3530 від 22.07.2019 ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області повідомило за результатами лабораторних досліджень проб атмосферного повітря, проведеного 05.07.2019 та 15.07.2019 на вміст шкідливих речовин за адресою: м. Червоноград, перехрестя вулиць Стефаника Л. Українки встановлено, що вміст шкідливих хімічних речовин в атмосферному повітрі перевищує ГДК, а саме: аміаку від 1,2 до 1,4 рази, сірководню від 1,25 до 1,5 разів (згідно протоколу № 10 від 05.07.2019 року); аміаку від 1,2 до 1,3 рази, сірководню від 1,125 до 1,25 разів (згідно протоколу № 12 від 15.07.2019 року) ( т. 1, а. с. 12).

За результатами перевірки Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області складено акт від 17.07.2019 № 422/19-пз, відповідно до висновків якого встановлено, що в 2009-2010 роках (в підтвердження - наказ від 31.12.2009 № 160, технічні умови споживачам від 23.06.2006, додаткова угода з ВАТ «Львівобленерго» від 29.01.2010 № 90120 з актом розмежування щодо забезпечення станції електроенергією, довідки абонентського відділу про нарахування та проплату за послуги з водовідведення мешканцям підключених до станції будинків) КП «Червоноградводоканал», власними силами, самовільно, без документу який надає право на виконання будівельних робіт та без проектної документації, з порушенням будівельних норм (відстаней до існуючих житлових будинків) виконано будівельні роботи з «Будівництва каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Лесі Українки, Молодіжна в м. Червонограді Львівської області» для водовідведення з індивідуальних житлових будинків. Станом на час перевірки на об`єкті будівництва виконані роботи з монтажу залізобетонних кілець приймального колодязя накопичувача, трубного колектора, насосного обладнання та приладів обліку електроенергії. На час перевірки КНС не експлуатується по причині виходу з ладу насосного обладнання, відкачування здійснюється з колодязя періодично асенізаторною технікою ( т. 1, а. с. 20-24).

У подальшому на підставі висновків акту від 17.07.2019 № 422/19-пз Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області складено припис від 17.07.2019 № 422/19-пз про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому з метою усунення виявлених порушень вимагалось усунути встановлені порушення впродовж 2-ох місяців з дня отримання даного припису, а саме порушення п. 8, 12 табл. 8.4 ДБН 360-92**, ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій» чинного на момент вчинення порушення, ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» (т. 1, а. с. 25).

На підставі наказу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 30.09.2019 № 277П з метою перевірки виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.07.2019 № 422/19-пз Департамент провів позапланову перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Будівництво каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Лесі Українки, Молодіжна м. Червоноград Львівської області» замовник КП "Червоноградводоканал".

За результатами перевірки складено акт від 11.10.2019 № 636/19-пз, відповідно до висновків якого встановлено невиконання вимог припису від 17.07.2019 № 422/19-пз ( т. 1, 27-31).

На підставі висновків акту від 11.10.2019 № 636/19-пз департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області складено припис від 11.10.2019 № 636/19-пз про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому з метою усунення виявлених порушень вимагалось усунути встановлені порушення впродовж 2-ох місяців з дня отримання даного припису, а саме порушення п. 8, 12 табл. 8.4 ДБН 360-92**, ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» чинного на момент вчинення порушення, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 3 п. 11 постанови КМУ від 23.05.2011 № 533, якою затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (т. 1, а. с. 32).

Постановою від 23.10.2019 № 34 пз/9/1013-6/4856-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки від 11.10.2019 № 636/19-пз, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.10.2019 № 636/19-пз) визнано КП «Червоноградводоканал» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п. 1, ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 30105,00 грн (т. 1 , а. с. 36).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року в справі № 1.380.2019.005899, залишеним без змін ВААС від 25.11.2020 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Червоноградводоканал" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування приписів та постанови про накладення штрафу.

У матеріалах справи також містяться протоколи дослідження повітря №?3 від 13.04.2021 р., №?5 від 30.07.2021 р., №?7 від 16.08.2021, № 3 від 28.06.2024, згідно із якими концентрації шкідливих речовин на перехресті вулиць Стефаника, Л. Українки та Молодіжної не перевищують гранично допустимі норми, встановлені наказом МОЗ України №?52 від 14.01.2020 (т. 6, а. с. 7-14).

Окрім цього, в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують виділення Червоноградською міською радою земельної ділянки кадастровий номер: :03:025:0118 для будівництва та обслуговування іншої насосної станції для перекачування поверхневих вод, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Червоноград, вул. Кн. Ольги, а саме: витяг з рішення Червоноградської міської ради від 31.10.2019 року № 1431, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №195208166 від 27.12.2019, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 04.10.2019, витяг з робочого проєкту «Будівництво КНС на перехресті вул. Л. Українки та вул. Стефаника в м. Червонограді Львівської області»: експертний звіт № 14-1509-19 від 08.08.2019 року, протокол зборів від 10.10.2019 року (т.1, а. с. 81-94).

У процесі розгляду справи відбулося перейменування відповідача з КП «Червоноградводоканал» на КП «Водоканал» Шептицької міської ради, що підтверджується копією рішення Шептицької міської ради від 21.11.2024 №3049 «Про перейменування комунального підприємства «Червоноградводоканал» тa затвердження його статуту в новій редакції», копією рішення Шептицької міської ради від 02.12.2024 р. № 3126 «Про внесення змін до рішення Шептицької міської ради від 21.11.2024р. №3049» «Про перейменування комунального підприємства «Червоноградводоканал» затвердження його статуту в новій редакції», копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №30 від 06.12.2024 ( т. 7, а. с. 2-5).

Позивачка просить зобов`язати відповідача КП «Водоканал» Шептицької міської ради демонтувати каналізаційно-насосну станцію на вул. Стефаника-Лесі Українки-Молодіжна у м. Шептицькому Львівської області, яка, як вона стверджує, є самочинно побудована та привести земельну ділянку під КНС до початкового стану, оскільки КНС створює нестерпні умови для проживання та небезпеку для здоров`я її сім`ї.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пунктів «г», «е» частини першої статті 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак доводить, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 202/3520/16-ц.

Так, судом встановлено, що каналізаційно-насосна станція (КНС), розташована на перехресті вулиць Стефаника, Лесі Українки та Молодіжної в м. Шептицькому (попередня назва м. Червоноград) Львівської області, була збудована в 2009-2010 роках за ініціативою мешканців району.

У ході розгляду справи також було встановлено, що земельна ділянки, на якій розташована КНС перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Шептицького в особі Шептицької міської ради, проте для будівництва спірної КНС така земельна ділянка не виділялася.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, будівництво КНС здійснювалося самовільно, без проектно-кошторисної документації, дозвільних документів, відведеної земельної ділянки.

Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

У постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року в справі № 6-180цс14, Верховного Суду від 19 квітня 2017 року у справі № 354/612/13-цвикладено правовий висновок про те, що за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

У постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 (провадження № К/9901/5732/19) та від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16-а (провадження № К/9901/18858/18) зроблено висновки про те, що правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

Отже, із наведених норм та практики ВС слідує, що самочинне будівництво може бути знесено особою, яка здійснила її будівництво.

Водночас, матеріалами справи, зокрема листами Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 28.08.2018 № 3/38-6741/2-14 встановлено, що КП «Червоноградводоканал» не здійснювало будівництво КНС, а споруда була зведена мешканцями для влаштування мережі централізованого водовідведення. Обслуговування КНС було санкціонована рішенням позачергового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21.10.2019 як аварійно-відновлювальний захід для запобігання витіканню побутових стоків на вулицю, забрудненню території, підвалів житлових будинків та розвитку надзвичайної санітарно-екологічної ситуації через високий рівень ґрунтових вод і самовільне підключення мешканців до недобудованої мережі. Станція обслуговує 16 житлових будинків по АДРЕСА_1 , забезпечуючи централізоване водовідведення, що відповідає суспільним інтересам у підтримці санітарно-епідеміологічного благополуччя та функціонуванні комунальної інфраструктури.

У листі Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 26 вересня 2018 року № 4/4-4641/2-19, адресованого ОСОБА_1 , зазначено, що мешканці вулиць Галицької та Молодіжної у місті Червонограді були замовниками влаштування мережі централізованого водовідведення та каналізаційної насосної станції (КНС), розміщеної між будинками АДРЕСА_3 і АДРЕСА_8 . Зазначено, що підземна каналізаційна насосна станція перебуває на обслуговуванні КП «Червоноградводоканал» та до неї підключено 16 житлових будинків, зокрема по АДРЕСА_4 , Молодіжній, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . У листі також повідомлено, що мешканці здійснили прокладання самопливної каналізаційної мережі від житлових будинків з наміром підключення до централізованої системи каналізації по АДРЕСА_6 .

Позивачка у позові посилається на те, що відповідач здійснив самовільне будівництво спірної КНС, грубо порушивши будівельні норми.

Проте, в судовому засідання позивачка неодноразово повідомляла, що будівництво спірної КНС здійснював її сусід ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили, що КНС була збудована 2009-2010 роках мешканцями вулиці, а деякі з них вказували на те, що будував її сусід ОСОБА_8 .

Будь яких письмових доказів (договорів, актів виконаних робіт і т.д.) того, що саме відповідач здійснював будівництво спірної КНС матеріали справи не містять.

Документи, долучені до справи свідчать, що рішенням комісії ТЕБ і НС від 21.10.2019 КП «Червоноградводоканал» було зобов`язано лише забезпечити відкачування стічних вод для недопущення надзвичайної санітарної ситуації, тобто відповідача було зобов`язано обслуговувати спірну КНС.

З пояснень учасників справи, наданих в судовому засідання, судом установлено, що спірна КНС в експлуатацію не здана, на балансі у відповідача не перебуває.

Також судом встановлено, що на підставі висновків акту від 11.10.2019 № 636/19-пз Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області відносно відповідача було складено припис від 11.10.2019 № 636/19-пз про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому з метою усунення виявлених порушень вимагалось усунути встановлені порушення впродовж 2-ох місяців з дня отримання даного припису, а саме порушення п. 8, 12 табл. 8.4 ДБН 360-92**, ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» чинного на момент вчинення порушення, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 3 п. 11 постанови КМУ від 23.05.2011 № 533, якою затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (т. 1, а. с. 32).

Постановою від 23.10.2019 № 34 пз/9/1013-6/4856-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки від 11.10.2019 № 636/19-пз, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.10.2019 № 636/19-пз) визнано КП «Червоноградводоканал» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п. 1, ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 30105,00 грн (т. 1 , а. с. 36).

Відповідач, не погоджуючись із приписом та постановою, оскаржив їх до суду, проте рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року в справі № 1.380.2019.005899, залишеним без змін ВААС від 25.11.2020 року, було відмовлено в задоволенні даного адміністративного позову.

У рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року в справі № 1.380.2019.005899 зазначено, що «судом встановлено, що на об`єкті «Будівництво каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Лесі Українки, Молодіжна в м. Червонограді Львівської області» замовником будівництва є КП «Червоноградводоканал», отже відповідальність за виявлені під час перевірки порушення вимог містобудівного законодавства несе саме замовник будівництва КП «Червоноградводоканал»».

Разом з цим, під час розгляду даної справи суду слід було встановити хто був саме забудовником спірної КНС, оскільки на це вказує норма ст. 376 ЦК України.

Як вже зазначалося вище, із пояснень позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, показань свідків, письмових матеріалів справи було встановлено, що будували спірну КНС сусіди позивачки мешканці АДРЕСА_1 (зокрема п. ОСОБА_8 ), а не відповідач. КП «Червоноградводоканал» здійснює лише обслуговування КНС, до якої підключено 16 будинків.

Відтак, доказів того, що саме відповідач зводив спірну КНС, фінансував будівництво, приймав об`єкт на баланс, отримував права чи обов`язки власника матеріали справи не містять, а зобов`язати провести відповідну перебудову або знести самочинне будівництво суд може лише особу, яка здійснила (здійснює) таке будівництво.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості, відповідно до статті 376 ЦК України, є дійсно крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 17 липня 2019 року у справі № 462/469/14-ц (провадження № 61-23742св18); від 21 травня 2020 року у справі № 726/824/15-ц (провадження № 61-45216св18) та від 30 червня 2020 року у справі № 201/2886/15-ц (провадження № 61-4332св20), від 27 червня 2022 року у справі № 723/2158/19 (провадження № 61-20591св21).

Європейській суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2016 року у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria, скарга № 46577/15) роз`яснив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Отже, при зверненні до суду з позовом про знесення (демонтаж) самочинного будівництва позивач зобов`язаний довести факт самочинності будівництва, порушення її прав та обґрунтованості захисту її прав лише у такий спосіб, як знесення.

Згідно з частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системний аналіз зазначених вище положень дає підстави для висновків про те, що знесення нерухомості, збудованої з істотним порушенням будівельних норм і правил, допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову такого об`єкта відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі № 726/874/15.

Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінено на предмет пропорційності такого втручання у права осіб, яких таке втручання стосується. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу.

Суд вважає, що у даному випадку знесення спірної споруди є крайнім заходом, оскільки КНС обслуговує 16 будинків, власниками яких є треті особи у цій справі. Вимоги позивачки можуть бути задоволені і менш обтяжливим способом для власників будинків, які підключені та користуються спірною КНС.

З вимогою про здійснення перебудови чи перенесення КНС позивачка не зверталася, при цьому, що матеріалами справи підтверджується, що органом місцевого самоврядування було виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування насосної станції для перекачування поверхневих вод, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Позивачка не довела, що відсутня технічна можливість проведення перебудови спірної станції, а єдиним можливим способом захисту її прав є знесення.

Встановленні наявності чи відсутності можливості проведення перебудови об`єкта самочинного будівництва має значення для правильного вирішення справи про знесення такого об`єкта.

Суд також враховує, що відповідач надав докази здійснення ним заходів з мінімізації негативного впливу спірної КНС, а саме провів герметизацію люків, відкачування стоків, обслуговування насосного обладнання. Згідно з наданими протоколами лабораторних вимірювань атмосферного повітря за 2024 роки гранично допустимі концентрації шкідливих речовин не перевищено.

Тому, суд вважає, що вимога про знесення спірної КНС є передчасна, з огляду на те, що треті особи у справі, які є власниками земельних ділянок та житлових будинків, які обслуговує ця каналізаційна станція, стали заручниками даної ситуації, хоча вони прав позивачки не порушували.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу, на основі з`ясованих обставин, на які посилається позивачка та відповідач, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, суд приходить висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

З огляду на це, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Червоноградводоканал», за участю третіх осіб: Червоноградської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.11.2025.

Суддя: М. В. Мельникович