КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/20972/25

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16169/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Матвєєвої Ю.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про стягнення надміру перерахованих грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про стягнення надміру перерахованих грошових коштів у розмірі 17 000, 00 грн та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 серпня 2021 року адміністративною комісією при ВО КМР (Київській міській державній адміністрації) відносно позивача винесено постанову № 1710 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, постанову № 1711 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, постанову № 1713 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, постанову № 1716 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, постанову № 1719 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, 30 серпня 2021 року адміністративною комісією при ВО КМР (Київській міській державній адміністрації) відносно позивача винесено постанову № 2069 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, 13 вересня 2021 року адміністративною комісією при ВО КМР (Київській міській державній адміністрації) відносно позивача винесено постанову № 2175 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, постанову № 2180 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн, постанову № 2191 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 грн.

У подальшому вищевказані постанови в якості виконавчих документів були скеровані до примусового виконання в Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Оскільки ОСОБА_1 був незгідний та не визнавав вище перелічені постанови, було подано позови про скасування постанов про адміністративне стягнення. В ході судового оскарження ОСОБА_1 сплатив всю суму накладеного на нього адміністративного стягнення. Згідно з постановами про закінчення виконавчого провадження від 31 грудня 2021 року та 12 січня 2022 року, зазначено, що борг боржником сплачено в повному обсязі. Як зазначає позивач, ним до набрання законної сили постанов №№ 1710, 1711, 1713, 1719, 2069, 2175, 2180, 2191 було помилково сплачено адміністративні штрафи в подвійному розмірі, а тому вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 1-5).

У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі і вказав, що станом на 15 листопада 2021 року постанову адміністративної комісії від 30 серпня 2021 року № 2069 оскаржено не було та остання набрала законної сили, є обов`язковою до виконання, а також те, що станом на 15 листопада 2021 року на адресу адміністративної комісії від ОСОБА_1 не надходило підтверджень про сплату штрафу у добровільному порядку, листом від 15 листопада 2021 року № 09/033-1226 зазначену постанову було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання. Відповідно до матеріалів судової справи № 761/3028/23 позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови Адміністративної комісії від 30 серпня 2021 року № 2069 ОСОБА_1 подано до Шевченківського районного суду 23 січня 2023 року (а.с. 106-112).

Зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у справі № 761/3028/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Окрім цього, станом на 25 жовтня 2021 року інформації щодо оскарження постанов адміністративної комісії від 02 серпня 2021 року №№ 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 не було та останні є обов`язковими до виконання, а також те, що станом на 25 жовтня 2021 року на адресу адміністративної комісії від ОСОБА_1 не надходило підтверджень про сплату штрафів у добровільному порядку, листами від 25 жовтня 2021 року №№ 09/033-1064, 1065, 1067, 1070, 1073 зазначені постанови було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року у справі № 761/28827/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 761/28827/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду без змін.

Також станом на 06 грудня 2021 року інформації щодо оскарження постанов адміністративної комісії від 13 вересня 2021 року №№ 2175, 2180, 2191 не було та останні є обов`язковими до виконання, а також те, що станом на 06 грудня 2021 року на адресу адміністративної комісії від ОСОБА_1 не надходило підтверджень про сплату штрафів у добровільному порядку, листами від 06 грудня 2021 року №№ 09/033-1283, 1286, 1298 зазначені постанови було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року у справі № 761/33829/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 761/33829/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду без змін.

Окрім цього у відзиві представник відповідача вказав, що позивач міг скористатися своїм правом на подання відповідно до вимог КАСУ заяву про забезпечення позову. Відповідно до частини четвертої статті 150 КАСУ подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. Таким чино позивач не реалізував своє право на оскарження постанов державного виконавця та не здійснив жодних процесуальних дій для зупинення виконавчого провадження для зупинення виконавчого провадження згідно з вимогами законодавства. Натомість добровільно сплатив всі кошти, що підтверджується платіжними інструкціями, які були ним долучені до позовної заяви.

Оскільки постанови Адміністративної комісії, зазначені у заявах ОСОБА_1 не були скасовані у судовому порядку, а відповідно до Порядку повернення коштів грошового стягнення за адміністративні правопорушення, яке було перераховано до відповідного бюджету органом державної виконавчої служби у порядку виконавчого провадження за виконавчим документом, визначеним Законом України «Про виконавче провадження» здійснюється лише у випадку скасування у судовому порядку рішень, то підготовка подання на повернення таких коштів вважатиметься такою, що не відповідає вимогам Порядку № 787 (а.с. 106-112).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про стягнення надміру перерахованих грошових коштів - відмовлено (а.с. 153-154).

Не погодившись з рішенням районного суду, 26 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі і стягнути з бюджету міста Києва на його користь 17 000, 00 грн надміру перерахованих коштів (а.с. 159-161).

Апелянт зазначав, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не надає оцінки аргументам та доказам позивача щодо сплати ним надмірної суми коштів до місцевого бюджету, хоча предметом позову було саме стягнення надміру перерахованих грошових коштів. Так, у рішенні не вказано, яку суму коштів позивач сплатив до бюджету, не наводяться доводи, чому саме ця сума, на думку суду, є належною до стягнення з позивача, і чому частина коштів, яку позивач вважає надміру перерахованою, не підлягає поверненню. Більшу частину оскаржуваного рішення складає викладення судом позиції відповідача без надання цій позиції будь-яких власних оцінок.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що судовими рішеннями в адміністративних справах № 761/3028/23, № 761/28827/21. № 761/33829/21 було встановлено, що постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 №№ 2069, 2175, 2180, 2191, 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 були оскаржені позивачем у межах строків, установлених законом. І постанови №№ 2069, 2175, 2180, 2191, 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 набрали законної сили з дня набрання законної сили рішеннями у справах № 761/3028/23, № 761/28827/21, № 761/33829/21: постанова № 2069 набрала законної сили з 02 квітня 2025 року; постанови №№ 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 - з 01 лютого 2023 року; постанови №№ 2175, 2180, 2191 - з 14 лютого 2023 року.

Всупереч викладеним вище нормам закону суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що постанова № 2069 станом на 15 листопада 2021 року вже набрала законної сили та є обов`язковою до виконання.

Також суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні фактично вказує, що постанови №№ 1710, 1711, 1713, 1716, 1719, 2175, 2180, 2191 були правомірно направлені Відповідачем для примусового виконання до набрання ними законної сили з підстав відсутності у відповідача інформації про оскарження цих постанов. При цьому судом не враховано, що частиною другою ст. 299 КУпАП імперативно встановлено, що при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Судом першої інстанції не було враховано, що чинне законодавство не містить обов`язку особи, яка оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення, повідомляти орган, яким винесено таку постанову, про її оскарження до суду. Разом з тим, законом чітко встановлено порядок оскарження рішень суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та строки розгляду судами таких справ.

В разі дотримання суддями Шевченківського районного суду м. Києва у справах № 761/3028/23, № 761/28827/21, № 761/33829/21 встановлених КАС України строків розгляду адміністративних справ, зокрема й щодо строку відкриття провадження у справах, відповідач в законний спосіб, у повній мірі та своєчасно володів би інформацією про оскарження позивачем постанов №№ 2069, 2175, 2180, 2191, 1710, 1711, 1713, 1716, 1719. В той же час, оскільки відповідач направив для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, які не набрали законної сили, він очевидно діяв всупереч нормам закону, зокрема частина друга ст. 299 КУпАП.

Апелянт вказував, що судом першої інстанції не спростовано доводи позивача про надмірну сплату ним до бюджету міста Києва 17 000,00 грн: згідно з постановою № 2069 від 30 серпня 2021 року сплачено 5 100, 00 грн (3 400, 00 + 1 700, 00) замість 1 700,00 грн; згідно з постановами №№ 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 від 02 серпня 2021 року, постановами №№ 2175, 2180, 2191 від 13 вересня 2021 року сплачено 27 200,00 грн (3 400,00 х 8) замість 13 600,00 грн (1 700,00 х 8).

Також зауважував, що помилковим є висновок суду про те, що «кошти, щодо яких позивач звертається до відповідача, містять суми, які не були отримані Виконавчим органом Київської міської ради», оскільки матеріалами справи та належними доказами доведено, що кошти в загальній сумі 32 300,00 грн були перераховані саме до бюджету міста Києва, за вказаними відповідачем платіжними реквізитами, а органом, який контролює справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету у спірних правовідносинах, є виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) - відповідач у цій справі.

Апелянт наполягав, що суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги позивача полягали саме у стягненні з бюджету міста Києва надміру сплаченої суми, а не у зобов`язанні відповідача вчинити дії, зокрема скласти подання на повернення грошових коштів.

23 вересня 2025 року представником виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) - Макаренко В.О. поданий відзив в якому відповідач просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити оскаржуване рішення районного суду залишити без змін (а.с. 178-183)

За правилами частини тринадцятої ст. 7, частини першої ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини першої ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року до Адміністративної комісії від Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2021 року № 001415, складений спеціалістом зазначеного управління відносно директора ТОВ «УКС» ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося у порушенні пунктів 14.1.1. 14.1.4. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, а саме: розміщення рекламного засобу без дозволу, а саме спеціальної стаціонарної конструкції типу: «Рекламно-інформаційний покажчик на опорі освітлення (контактної мережі).

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення було розглянуто на засіданні Адміністративної комісії та винесено постанову від 30 серпня 2021 року № 2069 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 1 700, 00 грн. Копію постанови Адміністративної комісії 02 вересня 2021 року було отримано уповноваженим довіреністю від 24 травня 2021 року № 25-1/05-21 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с. 13, 114).

Станом на 15 листопада 2021 року постанову адміністративної комісії від 30 серпня 2021 року № 2069 оскаржено не було та остання набрала законної сили, є обов`язковою до виконання, а також те, що станом на 15 листопада 2021 року на адресу адміністративної комісії від ОСОБА_1 не надходило підтверджень про сплату штрафу у добровільному порядку, листом від 15 листопада 2021 року № 09/033-1226 зазначену постанову було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду щодо скасування постанови і просив суд: визнати протиправними та скасувати постанови №№ 2060, 2061, 2062, 2063, 2064, 2065, 2066, 2067, 2068, 2069, 2070, 2071, 2071, 2072 про накладення адміністративного стягнення, винесені адміністративною комісією Київської міської державної адміністрації 30 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 , і закрити відповідні справи про адміністративне правопорушення та повернути ОСОБА_1 стягнення грошові суми штрафів у загальному розмірі 22 100,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року у справі № 761/3028/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 17-21).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі № 761/3028/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду - без змін (а.с. 22-26).

Крім того, 27 липня 2021 року до Адміністративної комісії від Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли протоколи про адміністративні правопорушення від 20 липня 2021 року №№ 001306, 001307, 011322, 001319, 001316, складені спеціалістом зазначеного управління відносно директора ТОВ «УКС» ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося у порушенні пунктів 14.1.1. 14.1.4. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, а саме: розміщення рекламних засобів без дозволу, а саме спеціальних стаціонарних конструкцій типу: «Рекламно-інформаційний покажчик на опорі освітлення (контактної мережі).

Зазначені протоколи про адміністративні правопорушення було розглянуто на засіданні Адміністративної комісії та винесено постанови від 02 серпня 2021 року №№ 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 про накладення на Позивача адміністративних стягнень по сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає по 1 700,00 грн. Копію постанови Адміністративної комісії 02 серпня 2021 року було отримано уповноваженим довіреністю від 24 травня 2021 року № 25-1/05-21 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с. 8-12)

Станом на 25 жовтня 2021 року інформації щодо оскарження постанов адміністративної комісії від 02 серпня 2021 року №№ 1710, 1711, 1713, 1716, 1719 не було та останні є обов`язковими до виконання, а також те, що станом на 25 жовтня 2021 року на адресу адміністративної комісії від ОСОБА_1 не надходило підтверджень про сплату штрафів у добровільному порядку, листами від 25 жовтня 2021 року №№ 09/033-1064, 1065, 1067, 1070, 1073 зазначені постанови було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання.

31 грудня 2021 року та 12 січня 2022 року державними виконавцями Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку фактичним виконанням.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду щодо скасування постанови. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2022 року у справі № 761/28827/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 30-35).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 761/28827/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду - без змін (а.с. 36-42).

Крім того, 07 вересня 2021 року до Адміністративної комісії від Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли протоколи про адміністративні правопорушення від 03 вересня 2021 року №№ 001457, 001438, 001449 складені спеціалістом зазначеного управління відносно директора ТОВ «УКС» ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилося у порушенні пунктів 14.1.1. 14.1.4. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, а саме: розміщення рекламних засобів без дозволу, а саме спеціальних стаціонарних конструкцій типу: «Рекламно-інформаційний покажчик на опорі освітлення (контактної мережі).

Зазначені протоколи про адміністративні правопорушення було розглянуто на засіданні Адміністративної комісії та винесено постанови від 13 вересня 2021 року №№ 2175, 2180, 2191 про накладення на позивача адміністративних стягнень по сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає по 1 700,00 грн. Копію постанови Адміністративної комісії 15 вересня 2021 року було отримано уповноваженим довіреністю від 24 травня 2021 року № 25-1/05-21 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (а.с. 14-16).

Станом на 06 грудня 2021 року інформації щодо оскарження постанов адміністративної комісії від 13 вересня 2021 року №№ 2175, 2180, 2191 не було та останні є обов`язковими до виконання, а також те, що станом на 06 грудня 2021 року на адресу адміністративної комісії від ОСОБА_1 не надходило підтверджень про сплату штрафів у добровільному порядку, листами від 06 грудня 2021 року №№ 09/033-1283, 1286, 1298 зазначені постанови було направлено до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання.

15 листопада 2021 року листом № 09/033-1226 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 2069 від 30 серпня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 116).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 058, 00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_7, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 2069 від 30 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 27).

12 січня 2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_7, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 2069 від 30 серпня 2021 року, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 83).

13 січня 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 552 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_7 з ОСОБА_1 (а.с. 28).

Також 16 січня 2023 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок Казначейства України () 1 700, 00 грн з призначенням платежу: адміністративний штраф, згідно з постановою № 2069 від 30 серпня 2021 року (а.с. 29).

25 жовтня 2021 року листом № 09/033-1064 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 1710 від 02 серпня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 123).

Також 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві суму у розмірі 4 058, 00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_6, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 1710 від 02 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 43).

14 січня 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 555 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_6 з ОСОБА_1 (а.с. 44).

12 січня 2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_6, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 81).

25 жовтня 2021 року листом № 09/033-1065 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 1711 від 02 серпня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 126).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 058, 00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_5, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 1711 від 02 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 45).

12 січня 2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_5, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 80).

14 січня 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 156 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_5 з ОСОБА_1 (а.с. 46).

25 жовтня 2021 року листом № 09/033-1067 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 1713 від 02 серпня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 129).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 197,92 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_4, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 1713 від 02 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 47).

31 грудня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 79).

25 жовтня 2021 року листом № 09/033-1070 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 1716 від 02 серпня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 132).

08 лютого 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 8606 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_4 з ОСОБА_1 (а.с. 48).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 040,00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_3, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 1716 від 02 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 49).

31 грудня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 78).

09 лютого 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 9272 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_3 з ОСОБА_1 (а.с. 50).

25 жовтня 2021 року листом № 09/033-1719 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 1719 від 02 серпня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 135).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 197, 92 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_1, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 1719 від 02 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 51).

09 лютого 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 8883 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_1 з ОСОБА_1 (а.с. 52).

31 грудня 2021 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 77).

06 грудня 2021 року листом № 09/033-1283 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 2175 від 13 вересня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 139).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 058, 00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_2, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 2175 від 13 вересня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 69).

17 січня 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 871 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 (а.с. 70).

12 січня 2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 82).

06 грудня 2021 року листом № 09/033-1283 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 2191 від 13 вересня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 145).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 058, 00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_8, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 2191 від 13 вересня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.8.1 (а.с. 71).

12 січня 2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_8, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 76).

17 січня 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 1184 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_8 з ОСОБА_1 (а.с. 75).

06 грудня 2021 року листом № 09/033-1283 Адміністративна комісія при Виконавчому органі КМР (КМДА) як стягувач направила до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про примусове виконання постанови № 2180 від 13 вересня 2021 року на суму штрафу у розмірі 1 700, 00 грн (а.с. 142).

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ДВС у м. Києві () суму у розмірі 4 058, 00 грн для погашення заборгованості за ВП № НОМЕР_9, відкритого для стягнення штрафу за постановою № 2180 від 13 вересня 2021 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 (а.с. 71).

12 січня 2022 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №№ НОМЕР_9, у зв`язку фактичним виконанням (а.с. 73).

17 січня 2022 року Шевченківський ВДС у м. Києві ЦМУ () платіжним дорученням № 1271 здійснив платіж на рахунок Казначейства України () у розмірі 3 400, 00 грн, з призначенням платежу кошти за ВД, стягнуті на користь держави № НОМЕР_9 з ОСОБА_1 (а.с. 72).

Водночас рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року у справі № 761/33829/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації (далі по тексту - відповідач, КМДА) про визнання протиправними та скасування постанов від 13.09.2021 року №№2175, 2176, 2177, 2178, 2179, 2180, 2181, 2182, 2183, 2184, 2185, 2186, 2187, 2188, 2189, 2190, 2191, 2192, 2193, 2194, 2195, 2196 про накладення адміністративного стягнення, винесені адміністративною комісією КМДА відносно позивачавідмовлено (а.с. 53-60).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 761/33829/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду - без змін (а.с. 61-68).

Позивач звернувся до відповідача із заявами 30 вересня 2024 року про повернення коштів, однак його вимогу було відхилено, оскільки зазначені кошти було перераховано до відповідного бюджету саме органом державної виконавчої служби (а.с. 84-85).

Відповіддю № 09/033-1135 від 31 жовтня 2024 року відповідач повідомив позивача, що його претензія не відповідає вимогам Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (а.с. 7).

Апеляційним судом встановлено, що платежі, які позивач вважає помилково ним сплачені, а відповідачем - утримані без достатньої правової підстави, у дійсності сплачені у порядку примусового стягнення з нього адміністративних штрафів у межах виконавчих проваджень №№ НОМЕР_9, НОМЕР_7, НОМЕР_6, НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_3,НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_8.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначає Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Таким Порядком № 787 від 03 вересня 2013 року визначено досудову процедуру повернення грошових коштів шляхом внесення подання.

Відповідно до положень пункту 5 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

У разі скасування у судовому порядку рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про накладання на платника грошового стягнення за адміністративні правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України (крім порушення податкових та митних правил), яке було перераховано до відповідного бюджету органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем у порядку виконавчого провадження за виконавчим документом, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», такі кошти повертаються платнику за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, на підставі поданої ним заяви.

Платник подає заяву про повернення коштів з бюджету з обов`язковим зазначенням інформації, наведеної в абзаці сьомому цього пункту (крім причини повернення коштів з бюджету), та номера відповідного судового рішення, копію відповідного судового рішення, засвідчену належним чином, та копію платіжної інструкції, згідно з якою органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем перераховано грошове стягнення за адміністративні правопорушення до бюджету, або відповідну інформацію, зазначену в такій платіжній інструкції.

Разом з тим, позивач просив стягнути із відповідача безпідставно набуті відповідачем грошові кошти, які сплачені позивачем у вигляді штрафів з посиланням на ст. 1212 ЦК України.

Положеннями частини першої статті 1212 Цивільного кодексу передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з частиною другою вказаної статті положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи, як передбачено частиною третьою статті 1212 ЦК України.

Відповідно правильним по суті є висновок районного суду, що зазначені у заявах ОСОБА_1 кошти, були стягнуті у порядку примусового виконання постанов Адміністративної комісії, а не помилково/надміру сплачені ним добровільно, тому не вважаються такими, що помилково/надміру перераховані до відповідного бюджету. Зазначені кошти було перераховано до відповідного бюджету саме органом державної виконавчої служби у порядку виконавчого провадження за постановами Адміністративної комісії. Тобто, на бюджетний рахунок, за яким виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) контролює справляння надходжень бюджету, кошти перераховував не ОСОБА_1 , а Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Проте оскаржуване рішення районного суду не містить повних висновків та відповідей щодо доводів позивача по суті заявлених ним вимог за поданою позовною заявою про що апелянт зазначив в поданій ним апеляційній скарзі.

З огляду на вищевказане та положення ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення районного суду підлягає зміні із викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Інші доводи апелянта цих висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для задоволення заявленого позову, а тому суд апеляційної інстанції їх відхилив.

Щодо судового збору.

Відповідно до частини першої, другої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята ст. 141 ЦПК України).

Так, за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн (а.с. 86), а за подання апеляційної скарги - 1 816, 80 грн (а.с. 163).

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції погодився з правильним по суті вирішенням спору за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року про відмову в позові і не ухвалює нове судове рішення у справі, то судові витрати не підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов