Справа № 309/2837/25
Провадження № 2/309/1007/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

секретаря судового засідання Калинич Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України», Виноградівської державної нотаріальної контори про знаття заборони та виключення запису про обтяження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до АТ «Державний ощадний банк України, Виноградівської державної нотаріальної контори про знаття заборони та виключення запису про обтяження нерухомого майна.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав разом з позивачкою ОСОБА_1 однією сім`єю в м. Виноградів. Позивачка є єдиним спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 . Під час оформлення спадкових прав ОСОБА_1 стало відомо про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, міститься запис про обтяження, а саме на майно, яке належить спадкодавцю, накладено заборону 06.11.2006р. за реєстраційним номером №4000566 та за реєстраційним номером №40005577 на ім`я ОСОБА_2 на підставі повідомлення «Ощадбанку». Через відсутність нерухомості у ОСОБА_2 на момент накладення заборони, дана заборона була накладена на будь-яке невизначене майно.

У зв`язку з наявністю заборони від 06.11.2006р. за реєстраційним номером №4000566 ОСОБА_1 не має можливості реалізувати свої права спадкоємця та майбутнього власника. ОСОБА_1 зазначає, що кредиторських, іпотечних, або інших заборгованостей спадкодавець не мав. За повідомленням Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.06.2025р. №33678/242-37 на примусовому виконанні виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не перебувають та не перебували, арешт на нерухоме майно не накладався. Про наявність чи відсутність невиконаних зобов`язань перед АТ «Ощадбанк» у ОСОБА_2 позивачу не відомо, а сам банк не надає відповіді посилаючись на банківську таємницю.

У зв`язку з вище зазначеним, для усунення перешкод у користуванні та володінні майном позивач змушена звертатись до суду для скасування даного обтяження.

Ухвалою Хустського районного суду від 08.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам направлено копію позовної заяви з додатками, та було запропоновано подати відзив.

Копію ухвали з доданими до неї матеріалами відповідач АТ «Державний ощадний банк України» отримав 11.08.2025 року, що Довідкою про доставку до електронного кабінету (а.с.65). На адресу Хустського районного суду 19.08.2025 року надійшов відзив на позовну заяву від АТ «Державний ощадний банк України», тобто в межах строку передбаченого ч. 7 ст.178 ЦПК України.

У відзиві на позов представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі виходячи з наступного. Покликається на те, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у справі так як проведення реєстраційних дій з нерухомим майном належить до компетенції державних реєстраторів. У 2006 році Ощадбанк не звертався до Хустської державної нотаріальної контори із заявами про реєстрацію обтяжень нерухомого майно. Крім того, станом на момент подання відзиву на позовну заяву позивач не є боржником АТ «Ощадбанк». Договори між позивачем та відповідачем, а також рахунки на його прізвище для обслуговування кредитних договорів відсутні, а отже між позивачем та АТ «Ощадбанк» відсутні будь які правовідносини.

Через канцелярію Хустського районного суду 16.09.2025 року адвокат Рацин Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про витребування доказів та просив провести його розгляд без його участі та участі позивачки.

Ухвалою суду від 16.09.2025 року задоволено клопотання адвоката Рацин Ю.Ю. який діє в інтересах ОСОБА_1 , та вирішено про витребувати у АТ «Державний ощадний Банк України» інформацію про причини та підстави для накладення обтяження а також документи, на підставі яких у відповідності до повідомлення №б/н від 29.08.1990 р. Хустського відділення «Ощадбанку» було накладено обтяження на майно ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний облікової картки платника податку НОМЕР_1 , проживав у АДРЕСА_1 ). Інформацію про дату укладання та номер договору позики (кредит;, іпотеки з ОСОБА_2 . Інформацію про наявність чи відсутність боргу ОСОБА_2 тг АТ «Ощадбанк», сума боргу чи дата погашення боргу.

На виконання даної ухвали суду 02.10.2025 року від директора департаменту бек-офісу АТ «Ощадбанк» В.Пугач надійшла відповідь з якої остання повідомляє, що за результатами розгляду ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 16.09.2025 р. у справі №309/2837/25 встановлено, що відповідно до наявної в програмному забезпеченні АТ «Ощадбанк» інформації, у гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), станом на 01.10.2025 р., - відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк». Інформація щодо укладених договорів позики відсутня (а.с.53).

Так, 07.10.2025р. від адвоката Рацин Ю.Ю. надійшла відповідь на відзив, що в силу ст..179 ЦПК України подано в межах встановленого строку, адже згідно Довідки про доставку електронного документу відзив представник позивача отримав 02.10.2025 року (а.с.66). Згідно поданої відповіді адвокат Рацин Ю.Ю. зазначає, що АТ «Державний ощадний банк України» є правонаступником прав і обов`язків Українського Республіканського Банку Ощадного банку СРСР перетвореного в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України до структури якого входило Хустське відділення ощадного банку, на підставі повідомлення якого від 28.08.1990р. й була накладена заборона на нерухоме майно, яке є предметом спору. Отже, АТ «Державний ощадний банк України» є належним відповідачем у справі, який несе матеріально правову відповідальність перед позивачем. Також, адвокат Рацин Ю.Ю. повідомляє, що помилковою є позиція банку про те, що банк жодним чином не перешкоджає позивачу у володінні майном. Адже саме обтяження банку і є первинною перешкодою у розпорядженні та користуванні майном спадкодавця. Враховуючи наведене, представник позивача просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась. Через канцелярію Хустського районного суду 12.11.2025 року адвокат Рацин Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Представник АТ «Державний ощадний Банк України» в судове засідання не з`явився, у змісті поданого ним відзиву зазначив про розгляд справи без участі представника банку.

В судове засідання представник Виноградівської державної нотаріальної контори не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено розпискою яка міститься в матеріалах справи (а.с.45).

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.05.1989 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.05.1989 року (а.с.7).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09.11.2022 року (а.с.6). Єдиною спадкоємицею після його смерті є дружина померлого ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви на прийняття спадщини 04.04.2023року, що підтверджено Довідкою Виноградівської державної нотаріальної контори №224/01-16 від 17.06.2025 року (а.с.8).

Згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, міститься запис про обтяження, а саме на майно, яке належить спадкодавцю, накладено заборону 06.11.2006р. за реєстраційним номером №4000566 та за реєстраційним номером №40005577 на ім`я ОСОБА_2 на підставі повідомлення «Ощадбанку» (а.с.14-15).

Згідно відповіді від директора департаменту бек-офісу АТ «Ощадбанк» В.Пугач вбачається, що відповідно до наявної в програмному забезпеченні АТ «Ощадбанк» інформації, у гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), станом на 01.10.2025 р., - відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк». Інформація щодо укладених договорів позики відсутня (а.с.53).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони обмежує право позивачки успадкувати майно за померлим чоловіком та зареєструвати право власності у встановленому законом порядку , а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном підлягає захисту.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, ЦК Кодексу України суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Припинити обтяження на нерухоме майно шляхом скасування та виключення записів про обтяження (заборони відчуження та/або користування) нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , реєстраційний номер обтяження 4005566 та реєстраційний номер 4005577 , які внесені реєстратором 06.11.2006 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі повідомлень Хустського відділення « Ощадбанку» б/н від 28.08.1990 року.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 18.11.2025року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.