Справа № 467/1462/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду з с-щі Арбузинка цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2025 року представник позивача направив у провадження Арбузинського районного суду Миколаївської області вказану позовну заяву через підсистему «Електронний суд».

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце повідомлялись у належно і встановленому законом порядку, причин свого неприбуття не вказували.

Однак, представник заявника направила до суду заяву, якою просила закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на відсутність на даний час предмету спору із відповідачем у зв`язку із тим, що останній повністю сплатив наявну заборгованість.

Тому в силу приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, з урахуванням належного сповіщення учасників справи про це провадження, суд вважав за можливе вирішити винесене на його розгляд питання за відсутності сторін.

Суд, у свою чергу, вирішуючи цю заяву, установив таке.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 вказав, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У контексті цієї справи, суд, ураховуючи зміст позовних вимог, а також те, що уповноважений представник позивача заявив про повне погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, вважає дійсним те, що у цій ситуації предмет спору між сторонами відсутній на цей час. Позивач зазначає про відсутність неврегульованих між ним та відповідачем питань.

Таке, у свою чергу, унеможливлює вирішення справи по суті.

Як наслідок, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За нормою ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

В свою чергу, відповідно до припису ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору, зокрема у разі закриття провадження у справі, повертається за ухвалою суду за клопотанням особи.

Однак, представник позивача не заявляла клопотання про повернення судового збору, в зв`язку з чим суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 255, 259-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача задовольнити.

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Роз`яснити сторонами, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Також, роз`яснити позивачу право відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звернутись до суду з клопотанням про повернення суми сплаченого судового збору.

В силу ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина Явіца