ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Харків

справа № 610/638/23

провадження № 22-ц/818/4227/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивач керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави

відповідачі Ізюмська районна військова адміністрація Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерське господарство «ГЛОРІ АГРО»,

треті особи: Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Аграрне» Інституту рослинництва ім.В.Я.Юр`єва НААН України»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харків апеляційну скаргу керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 17 червня 2025 року у складі судді Стригуненка В.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави звернувся до з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування розпорядження, наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки з припиненням речових прав, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.05.2025 позовну заяву залишено без руху позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали, а саме оцінку (експертно-грошову оцінку земельної ділянки) спірної земельної ділянки, яка здійснена в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви, докази внесення позивачем на депозитний рахунок суду вартості спірної земельної ділянки, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якої здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, докази доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17 червня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду, оскільки вимоги ухвали від 28 травня 2025 року позивачем не виконані.

Керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу про залишення позову без розгляду. Посилається на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на подання даного позову до суду не існувало жодних законодавчих заборон щодо покладення в основу розрахунку судового збору за вимогу майнового характеру про повернення земельної ділянки усереднених показників нормативної грошової оцінки земель на одиницю площі. Підхід до визначення вартості земельних ділянок та суми судового збору на підставі нормативної грошової оцінки земельних ділянок викладено Верховним Судом в ухвалах від 03.02.2025 у справі № 914/2813/21, від 20.12.2024 у справі № 914/2813/21, від 23.04.2024 у справі № 913/213/23, від 08.10.2018 у справі № 924/1265/17, від 12.11.2018 у справі № 924/1241/17. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0069, вартість останньої складає 32 206,64 грн, що є майже вдвічі менше, ніж вартість такої ділянки з урахуванням усереднених показників нормативної грошової оцінки. Тому, розрахунок судового збору є арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам закону. Крім того, станом на дату звернення прокурора з позовом до суду діяла редакція ст. 177 ЦПК України, що складалася з семи частин, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовну заяву з доданими до неї документами подано прокурором до суду з дотриманням вимог ст. 177 ЦПК України. Також, звертаючись з позовом прокуратура не заявляє вимог про витребування майна, як зазначено судом. У силу ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При цьому, згідно ч.6 вказаної статті ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.05.2025 позовну заяву залишено без руху (т. 2 а.с. 88-93).

Позивачу для усунення недоліків надано 5-денний строк з дня вручення йому цієї ухвали.

Для усунення недоліків позивачу необхідно надати суду:оцінку (експертно-грошову оцінку земельної ділянки) спірної земельної ділянки, яка здійснена в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви, докази внесення позивачем на депозитний рахунок суду вартості спірної земельної ділянки, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якої здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, докази доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку.

На виконання ухвали прокурором подані письмові пояснення в яких прокурор посилався на п.2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України №4292-ІХ щодо зворотної дії Закону лише в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на момент подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. При цьому абз.2 ч.4 ст.177 ЦПК України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а ч.4 ст.177 ЦПК України не має зворотної дії в часі. Окремо зазначено, що ця норма не має зворотної дії в часі в силу ст.58 Конституції України, оскільки ч.4 ст.177 ЦПК України погіршує становище позивача внаслідок додаткових вимог позовної заяви, а відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до Законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. Крім цього згідно п.4 Закону України від 12.03.2025 №4292-ІХ зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 3-х місяців вжити заходи з метою реалізації закону, однак жодний механізм реалізації нововведених норм ЦК України на цей час відсутній. При подачі даної позовної заяви враховано інформацію, що міститься у відкритому доступі на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відповідно до якої нормативна грошова оцінка 1 гектара ріллі у Харківській області області станом на 01.01.2023 становить 32 237 грн. Оскільки вартість спірної земельної ділянки площею 1,8777 га, враховуючи вищевказані усереднені показники, склала 60 531,41 грн, прокурором за дану вимогу сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Станом на подання позовної заяви до суду не було законодавчих заборон щодо покладення в основу розрахунку судового збору за вимогу майнового характеру про повернення земельної ділянки усереднених показників нормативної грошової оцінки земель на одиницю площі.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17 червня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду, оскільки вимоги ухвали від 28 травня 2025 року позивачем не виконані.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно з частиною першою, п`ятою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (в редакції, чинній на дату подачі позову).

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Матеріали справи свідчать про те, що у серпні 2023 року керівник Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави звернулася до суду з позовом про повернення земельних ділянок.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 20 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 06 червня 2025 року позовну заяву керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості оцінки предмету позову, здійсненої в порядку, визначеному Законом, станом на дату подання позовної заяви, сплати судового збору та надати оцінку земельної ділянки.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17 червня 2025 року позовну заяву керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не усунув визначених судом недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, а тому провадження у справі є таким, що відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, зокрема, вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, отже позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява, подана прокурором 10 серпня 2023 року, відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, в редакції, чинній на дату звернення до суду.

Нова редакція ч. 4 ст. 177 ЦПК України набула чинності 09 квітня 2025 року, тобто після подачі позовної заяви та після відкриття провадження у даній справі.

Застосовуючи вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України, суд першої інстанції посилався на Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», якими передбачено зворотну дію в часі положень цього Закону в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.

Однак, пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» передбачено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що Законом не передбачено зворотну дію в часі положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України та послався на положення закону, які не підлягають застосуванню у даній справі.

За таких обставин залишення позову без розгляду на підставі частини 13 статті 187 ЦПК України колегія суддів вважає помилковим, оскільки на час звернення позивача з цим позовом до суду позовна заява відповідала вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України в редакції, яка діяла на той час.

Крім того, заслуговують на увагу твердження прокурора, викладені в апеляційній скарзі про те, що позивач як особа, якій належить право на звернення до суду з позовом за захистом свого права та інтересу, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, що потребують судового захисту, та спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб, який не суперечить закону, а тому суд не в праві на стадії підготовчого провадження вирішити питання про ефективність обраного способу захисту позивачем.

Щодо сплати судового збору, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги, що підхід до визначення вартості земельних ділянок та суми судового збору на підставі нормативної грошової оцінки земельних ділянок викладено Верховним Судом в ухвалах від 03.02.2025 у справі № 914/2813/21, від 20.12.2024 у справі № 914/2813/21, від 23.04.2024 у справі № 913/213/23, від 08.10.2018 у справі № 924/1265/17, від 12.11.2018 у справі № 924/1241/17. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0069, вартість останньої складає 32 206,64 грн, що є майже вдвічі менше, ніж вартість такої ділянки з урахуванням усереднених показників нормативної грошової оцінки. Тому, розрахунок судового збору є арифметично вірним та таким, що відповідає вимогам закону. Крім того, станом на дату звернення прокурора з позовом до суду діяла редакція ст. 177 ЦПК України, що складалася з семи частин, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовну заяву з доданими до неї документами подано прокурором до суду з дотриманням вимог ст. 177 ЦПК України.

Виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 379 ЦПК України апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, тому підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області - задовольнити.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 17 червня 2025 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2025 року

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук