РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року

м. Рівне

Справа № 561/449/25

Провадження № 22-ц/4815/1050/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Боймиструка С.В.,

суддів: Хилевич С.В., Шимків С.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицай Інни Олександрівни на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка навчається,

в с т а н о в и в :

07 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , яка навчається, в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду та до закінчення навчання проте не довше ніж до досягнення дочкою 23 років.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що їхня повнолітня дочка ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання у навчально-науковому інституті кібернетики, інформаційних технологій та інженерії Національного університету водного господарства та природокористування, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги відповідача.

Оскільки у добровільному порядку відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, працює та має постійний дохід змушена звернутися до суду.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 квітня 2025 року, на період навчання, але не довше ніж до досягнення дочкою 23 річного віку.

Рішення допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн (Одна тисяча двісті одинадцять гривень).

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Грицай Інна Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховані всі суттєві обставини справи, не дотримано баланс прав та інтересів обох сторін, не прийнято до уваги наявність на утриманні відповідача малолітньої дитини, у зв`язку із чим розмір аліментів на утримання дитини не обґрунтовано визначено саме у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується дослідженою судом копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 02 квітня 2007 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с. 8).

З довідки № 1211/25 від 28 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є здобувачем вищої освіти І курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту кібернетики, інформаційних технологій та інженерії Національного університету водного господарства та природокористування IV рівня акредитації. Навчається за освітнім ступенем «Бакалавр» з 01 вересня 2024 року. Закінчує навчання 30 червня 2028 року (а.с. 10).

Домовленості між сторонами щодо утримання повнолітньої дитини немає.

Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Ключовим доводом апеляційної скарги є неврахування судом першої інстанція наявності на утриманні відповідача малолітньої дитини. ( Справа №561/1026/24).

Так, рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2014 року у справі №561/1026/24 стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частин заробітку.

Частино 3 статті 183 СК України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За обставинами цієї справи, після досягнення повноліття ОСОБА_3 , з відповідача продовжується стягнення аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частки всіх доходів.

Після стягнення 1/4 на дитину, що продовжує навчання сукупний розмір стягнутих аліментів становитиме 5/12 від усіх доходів відповідача.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує достатньої матеріальної допомоги, для належних умов проживання, харчування і навчання в іншому місті (Рівне) віддаленому від місця проживання сімї (смт.Зарічне), де вона була забезпечена цим всім, та таку допомогу мають надавати, як матір, так і батько.

При визначенні розміру аліментів, враховується матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.

Стягуючи з відповідача аліменти на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 всіх доходів, судом враховано що сторони не надали доказів доходів відповідача.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що відповідач є працевлаштованим, а вказуючи про наявність на утриманні другої дитини не надав доказів, що стягнення з нього 5/12 усіх доходів на двох дітей покладає на нього надмірний фінансовий тягар. Сам по собі факт наявності на утриманні іншої дитини не вказує на неможливість стягнення 1/4 аліментів на дитину, що продовжує навчання, оскільки слід виходити і з матеріального стану відповідача, а також пріоритету інтересів дитини.

Ураховуючи викладене, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицай Інни Олександрівнизалишити без задоволення, а рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2025 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.

Шимків С.С.