провадження № 2-о/208/229/25
21 листопада 2025 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського із заявою, де він просить:
- встановити факт належності диплому серія НОМЕР_1 від 31.03.1983 року, виданого Батумським сільськогосподарським технікумом, військового квитка серія НОМЕР_2 від 20.04.1983 року та трудової книжки серія НОМЕР_3 від 04.10.1985 року йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку, він 10.03.2025 року подав до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяву, разом з усіма наявними в нього документами про підтвердження трудового стажу, про призначення йому пенсії за віком.
За доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 , згідно військового квитка № НОМЕР_2 не зарахований період проходження військової служби та згідно диплому НОМЕР_1 від 31.03.1983, оскільки у вищевказаних документах ім`я заявника не відповідає паспортними даним. Страховий стаж з 01.01.1999 року зарахований по індивідуальним відомостям про застраховану особу.
У зв`язку з тим, що його трудова книжка, диплом та військовий квиток заповнювалися в той час російською мовою, тому його ім`я записане « ОСОБА_2 », а в паспорті громадянина України всі дані вносяться державною мовою і його ім`я вказано як « ОСОБА_2 ». Із-за цієї мовної різниці в написанні його імені в зазначених вище документах, данні в документах, які він надав до Пенсійного фонду України не збігаються з його паспортними даними, що й призвело до отримання відмови у призначенні йому пенсії.
З метою дотримання його прав та законних інтересів та отримання пенсії, яку він має право отримувати, він змушений звернутися до суду з метою встановлення факту належності йому документів, дані з яких не були враховані пенсійним фондом при вирахуванні страхового стажу для призначення пенсії.
Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1687504 від 20.08.2025 року за вказаними параметрами ОСОБА_1 , особу не знайдено.
Згідно до відомостей відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 08.09.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
21.11.2025 року заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просять суд розгляд заяви здійснювати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Заітересована особа Головне Управління пенсійного фонду України про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлялося шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за його юридичною адресою, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомлення про вручення судових викликів, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Розглянувши подані заявником документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані заявником докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 є особою пенсійного віку та має право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за наявності необхідного страхового стажу.
Після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного Управління пенсійного фонду Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії. До своєї заяви додав всі наявні в нього документи для підтвердження страхового стажу.
Відповідно до паспорту громадянина України серія НОМЕР_5 , виданого 21.05.2001 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області ім`я заявника вказано « ОСОБА_2 ».
Однак, у дипломі НОМЕР_1 , виданого Батумським Сільськогосподарським технікумом ім`я заявника ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_2 ».
У трудовій книжці НОМЕР_3 та військовому квитку НОМЕР_2 ім`я заявника зазначено як « ОСОБА_2 ».
При тому, в усіх зазначених вище документах не співпадає лише написання імені заявника, в той час як Прізвище, по-батькові та дата народження вказані вірно.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої Можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
У зв`язку з допущеною помилкою заявник не може отримати належну по закону йому пенсію та не має можливості вирішити дане питання в поза судовому порядку.
Втім, це не може бути законною підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію, яку він має законне та повне право отримувати, як громадянин України, який має відповідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.
З огляду на вищевикладене та встановлені факти, суд вважає за можливе заявлені вимоги задовільнити та встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючих документів, а саме:
-диплому серія НОМЕР_1 від 31.03.1983 року, виданого ОСОБА_1 Батумським сільськогосподарським технікумом;
-військового квиту серія НОМЕР_2 від 20.04.1983 року на ім`я ОСОБА_1 ;
-трудової книжки серія НОМЕР_3 від 04.10.1985 року на ім`я ОСОБА_1 .
Дане судове рішення є підставою для оформлення майнових або особистих немайнових прав громадян.
Судом лише встановлюється, що документ, виданий певній особі, в дійсності їй належить, але суд не вправі вносити виправлення у цей документ.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,13,259,264-265,293,294,315,319,354 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту належності правовстановлючих документів - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючих документів:
-диплому серія НОМЕР_1 від 31.03.1983 року, виданого ОСОБА_1 Батумським сільськогосподарським технікумом;
-військового квитку серія НОМЕР_2 від 20.04.1983 року на ім`я ОСОБА_1 ;
-трудової книжки серія НОМЕР_3 від 04.10.1985 року на ім`я ОСОБА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відомості про сторони:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Суддя В.Г. Гречана