463/3447/25
2-з/465/123/25
У Х В А Л А

про забезпечення зустрічного позову

11.11.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя -

в с т а н о в и в:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя.

Представником ОСОБА_4 адвокатом Приндотою У.Г. подано заяву про забезпечення зустрічного позову.

Така заява обгрунтована тим, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 при зверненні в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя не зазначив усе майно, яке підлягає поділу і набуте за час їх спільного проживання однією сім`єю як до реєстрації шлюбу, так і за час перебування в шлюбі. Відповідно, первісний позов ОСОБА_1 не охоплює усього дійсного переліку майна, що є предметом поділу між сторонами.

У зв`язку з цим відповідачем ОСОБА_4 було подано зустрічну позовну заяву про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя, оскільки остання також заявляє свої вимоги на спільне майно подружжя.

При цьому, як зазначає представник позивача за зустрічним позовом, окрім майна, яке просить поділити ОСОБА_1 у первісному позові і на яке за заявою ОСОБА_1 уже накладено заборону відчуження ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.06.2025 року (справа №463/3447/25), за спільні кошти подружжя сторонами у справі було придбане ще й інше майно, яке не вказується позивачем у первісній позовній заяві, однак, визначено ОСОБА_4 як предмет поділу у зустрічній позовній заяві.

Тому з метою запобігання спробам позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) відчужити спільно нажите майно до завершення розгляду справи про його поділ та попередження виникнення ситуації, за якої виконання рішення суду в майбутньому може стати унеможливленим або ж утрудненим, ОСОБА_4 змушена скористатись своїм правом та звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на майно, яке заявлено нею до поділу у зустрічній позовній заяві.

Відтак, позивач за зустрічним позовом просить суд вжити заходи забезпечення позову у виді заборони відчуження наступних об`єктів: житлового будинку загальною площею 279 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; гараж-боксу №8, літ. Ж, загальною площею 290,1 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; гаражного боксу № НОМЕР_1 , сектор НОМЕР_2 , загальною площею 37,9 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобіля Toyota RAV4 1987, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 ; причіпу УВН 810080, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 .

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник щодо застосування заходів забезпечення зустрічного позову заперечив частково. Зазначив, що відсутні підстави для забезпечення позову у вигляді заборони відчуження житлового будинку, загальною площею 279 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у вказаному будинку зареєстровані неповнолітні діти, а, крім цього, право власності на такий будинок виникло в позивача ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) в підготовчому судовому засіданні заяву про забезпечення зустрічного позову підтримала та просила таку задовольнити. При цьому, наголосила, що, звертаючись до суду з позовом про поділ майна подружжя, позивач ОСОБА_1 заявив до поділу не усе спільно нажите сторонами майно, зокрема, не вказав про наявність в сторін спільного житлового будинку, ряду гаражів та транспортних засобів. Наведене, на переконання сторони відповідача за первісним позовом, свідчить про намір ОСОБА_1 приховати таке майно та самостійно відчужити його до завершення розгляду справи судом, щоб не допустити його поділу. А тому, накладення заборони відчуження такого майна, як найменш обтяжливий захід забезпечення, дозволить запобігти вказаним вище спробам та попередить утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Дослідивши подану зустрічну позовну заяву та заяву про забезпечення позову, заслухавши доводи сторін, а також вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який було зареєстровано 07.05.2016 року, розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 31.03.2025 року.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом, за час спільного життя сторонами набуто не тільки те майно, яке зазначено позивачем ОСОБА_1 у первісній позовній заяві, а також й інше нерухоме і рухоме майно, яке також підлягає поділу між сторонами і охоплюється предметом заявленого ОСОБА_4 зустрічного позову у справі.

Останній ухвалою Франківського районного суд м. Львова від 17.11.2025 року прийнято до спільного розгляду із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя у межах справи №463/3447/25.

Суд погоджується з доводами представника позивача за зустрічним позовом про те, що відсутність заборони на відчуження майна, яке заявляється для поділу, та вказівка у правовстановлюючих документах на таке майно про належність його саме ОСОБА_1 створює можливості для останнього вчинити правочини, спрямовані на зміну власника задля уникнення поділу такого майна. А тому, на даний час дійсно існує реальна загроза того, що відповідач за зустрічним позовом, враховуючи заявлені вимоги, може відчужити належне йому майно на користь інших осіб, що в майбутньому здатне утруднити виконання рішення суду у вказаній цивільній справі, в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно, запобігти цьому і забезпечити виконання можливого в майбутньому рішення суду у справі можливо лише шляхом застосування заходів забезпечення позову в рамках розгляду зустрічної позовної заяви.

В контексті зазначеного поза увагою суду не може залишатися також те, що між сторонами існує спір про належність майна до об`єктів права спільної власності подружжя і віднесення окремих об`єктів до категорії особистої приватної власності членів колишнього подружжя. За таких обставин суд зобов`язаний створити рівні умови для кожної із сторін спору і однакові можливості в реалізації ними своїх процесуальних прав, спрямованих на доказування обставин справи та обгрунтованості заявлених вимог. Так, за первісним позовом ОСОБА_1 застосовано заходи забезпечення та ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.06.2025 року накладено заборону відчуження на заявлене до поділу майно. Відповідно, накладення такої ж заборони на об`єкти, які не охоплені первісним позовом, водночас заявляються для поділу відповідачем за первісним позовом у поданій зустрічній позовній заяві, окрім виконання превентивної функції щодо недопущення відчуження спірного майна до завершення розгляду судом справи, також забезпечить дотримання принципу рівності сторін та баланс їхніх процесуальних і матеріально-правових інтересів у справі.

Суд зважає на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення зустрічного позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

З огляду на вищезазначене для охорони процесуальних та матеріально-правових інтересів позивача за зустрічним позовом, які полягають у реальному виконанні позитивного рішення, у разі прийняття такого, у даному випадку достатнім та адекватним видом забезпечення позову є заборона відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України відчужувати майно його власником.

Щодо твердження відповідача за зустрічним позовом про наявність підстав для відмови у забезпеченні позову шляхом накладення заборони відчуження на майно, а саме житлового будинку, загальною площею 279 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що в ньому проживають неповнолітні діти, суд зазначає, що в даному випадку права та інтереси неповнолітніх дітей жодним чином не порушуються. Також з приводу доводів позивача за первісним позовом про те, що вказаний будинок не підлягає поділу і є виключно його особистою власністю врахуванню підлягає те, що при розгляді питання забезпечення позову суд не може наперед визначати правовий статус такого майна, адже віднесення його до об`єктів спільної чи особистої власності членів колишнього подружжя є предметом спору між сторонами, а тому, оцінку наведеним доводам ОСОБА_1 можливо надати лише при ухваленні остаточного рішення у справі. У свою чергу, заходи забезпечення позову покликані забезпечити збереження майна до часу ухвалення такого рішення. Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 193, 194, 197, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 адвоката Приндоти Уляни Геннадіївни про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя задовольнити.

Забезпечити зустрічний позов шляхом заборони відчуження:

-житлового будинку загальною площею 279 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09);

-гараж-боксу №8, літ. Ж, загальною площею 290,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19);

-гаражного боксу № НОМЕР_1 , сектор НОМЕР_2 , загальною площею 37,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 060);

-автомобіля Toyota RAV4 1987, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано 14.02.2017 року за ОСОБА_1 ;

-причіпу УВН 810080, 2012 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_6 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Позивач за зустрічним позовом (стягувач): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 .

Відповідач за зустрічним позовом (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.