Провадження № 2/127/5443/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2025 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Іщенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 яка проживає з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою у них не склалося та їхній шлюб було розірвано. Окрім того, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) позивача. Починаючи з серпня 2022 року позивач регулярно та добровільно сплачував аліменти на картковий рахунок відповідачки у розмірі 1 600,00 грн. До повномасштабного вторгнення рф на територію України позивач перебував за кордоном де офіційно працював та отримував заробітню плату. На початку повномасштабного вторгнення позивач перебував у відпустці в Україні, та у зв`язку із забороною виїзду за кордон чоловікам призовного віку не має змоги повернутися до роботи. З лютого 2022 року позивач залишився без роботи та офіційного заробітку. При цьому, позивачу стало відомо, що відповідачка звернулася до ДВС із виконавчим листом щодо примусового виконання рішення суду, та позивачу була нарахована заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 90 706,06 грн. Крім того, враховуючи що аліменти вираховуються із середнього заробітку на одну працездатну особу у Вінницькій області, то при здійсненні нарахування заборгованості рахувалася сума у 4 800,00 грн/міс., яка є занадто великою. Оскільки позивач має скрутне матеріальне становище, яке зумовлене відсутністю офіційного заробітку, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина, до 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду 12.11.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Надано строк відповідачці для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. Відзив на адресу суду не надходив.

Ухвалою суду від 16.06.2025 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгяляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син. Шлюб за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було розірвано 14.03.2022 року (а.с.11-12).

Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.20).

Як вбачається з Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

20.09.2024 року головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у м.Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) Бондар Н.С. відкрито виконавче провадження №76051880 з примусового виконання виконавчого листа №127/18205/22 виданого 15.11.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

Також, 25.09.2024 року ОСОБА_5 відповідно до Повідомлення №1 внесено як боржника до Єдиного реєстру боржників (а.с.16).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним.

Отже особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо змінилось матеріальне становище або сімейний стан платника або одержувача аліментів. Таким чином зміна сімейного стану є окремою підставою для зміни розміру аліментів.

Також у п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України саме ініціатор позову має доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначив, що після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України він втратив роботу та основний дохід, оскільки працював на кордоном, тому його матеральне становище погіршилося. Сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини на 1 дитину від його доходу є для нього завеликим розміром.

Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Про це зазначає Верховний Суд у своїй постанові від 14.12.2022 по справі №727/1599/22.

Отже, обґрунтування сторони позивача, щодо зміни матеріального стану, визнається судом, як підстава для зменшення розміру аліментів, яка доведена належними та допустимими доказами.

Водночас, суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/4 частки від його доходів.

Відтак, суд, враховуючи інтереси дитини сторін, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений або зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів із зазначенням мотивів для такого та їх обгрунтування.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов було задоволено частоково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст. 4,10,12,13,76-82, 191, 263,264,265, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_6 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за виконавчим листом 127/18205/22, з 1/3 частки до 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати залишити за позивачем.

Стягнення за виконавчим листом №127/18205/22 виданим Вінницьким міським судом Вінницької області від 15.11.2022 - припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 17.11.2025 року.

Суддя: