У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Яворської Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Цап І.М.

позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Стефановича Ю.М.

представника відповідача адвоката Прокопик І.О.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`яку матеріали заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Городоцького районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, а саме: зобовязати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належної позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розміщена на території Садівничого товариства «Мрія», Бартатівської громади, Львівського району, Львівської області, шляхом знесення об`єкта незавершеного будівництва-садового будинку розташованого на земельній ділянці належній відповідачу, та облаштованої огорожі між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_2

10.11.2025 в підготовче судове засідання надійшла заява позивача про забезпечення позову, а саме заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на добудову (введення в експлуатацію) незавершеного будівництвом будинку, відсоток готовності якого складає 67% та який розташований на земельній ділянці належній відповідачу та облаштованої огорожі між земельними ділянками його та належної відповідачу, розташованих на території Садівничого товариства «Мрія», Бартатівської громади, Львівського району, Львівської області.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0279, яка межує з його земельною ділянкою кадастровий номер якої :12:000:0293. На земельній ділянці з кадастровим номером :12:000:0279 розміщений незавершений будівництвом , відсоток готовності 67 % садовий будинок, відповідач до остаточного рішення суду може його добудувати, що може ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених його прав, як позивача.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали вимоги заяви, представник відповідача - адвокат Прокопик І.О. просила залишити без розгляду заяву позивача з огляду на предмет позову, вважає заяву не підлягаючою до задоволення. Про що, подала письмове заперечення на клопотання (заяву) позивача. Викладені мотиви підтримала в судовому засіданні, просить вважати заяву не обгрунтованою. Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову вважає необгрунтованими та втручанням у приватну власність і способом тиску на відповідача шляхом обмеження права користуванням та розпорядження власним майном.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відповідача здійснення добудови садового будинку та огорожі в цілому без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що заявленим способом забезпечення позивачем не доведено суду, що невжиття заявлених позивачем заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку із її необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви від 10.11.2025 ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 18.11.2025.

Суддя: Яворська Н.І.