Дата документу 21.11.2025
Справа № 501/4842/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

скаргою представника АТ КБ «Приватбанк»

заінтересовані особи:

1 заступник начальника Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівна

2 ОСОБА_1

предмет та підстави скарги: про визнання незаконною бездіяльності заступника начальника Печерського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І.

учасники справи:

представник заявника Карпінський С.В.

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із скаргою дії ДВС (заінтересовані особи: заступник начальника Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівна, ОСОБА_1 ) про визнання незаконною бездіяльності, згідно якої просить суд визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Печерського ВДВС у місті Києві Коваль Любов Іванівни, яка полягає в ігноруванні факту добровільного виконання АТ КБ "ПриватБанк" постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №501/3707/18, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до вимог ст.601 ЦК України.

Скарга мотивована тим, що 12 вересня 2025 року заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною відкрито виконавче провадження № 79081177 з примусового виконання виконавчого листа №501/3707/18 виданого 20 серпня 2025 року Чорноморським міським судом Одеської області, про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 10 362,24 грн.

11 вересня 2025 року АТ КБ "ПриватБанк" виконав постанову Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №501/3707/18, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до вимог ст.601 ЦК України на загальну суму 10 362,24 грн. згідно постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №501/3707/18 та заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13.

15 вересня 2025 року АТ КБ "ПриватБанк" надіслало на адресу Печерського ВДВС у місті Києві заяву про закінчення виконавчого провадження № 79081177 у звязку із добровільним фактичним виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Заявник вказує, що всупереч вимогам пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" заступник начальника Печерського ВДВС у місті Києві Коваль Любов Іванівна, проігнорувала надані Банком платіжні інструкції, зокрема платіжну інструкцію №73110908 про перерахунок грошових коштів у розмірі 7 978,93 грн. на банківський рахунок Стягувача НОМЕР_1 , не винесла постанови про закінчення виконавчого провадження № 79081177, вчинила списання коштів з кореспондентського рахунку Банку на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №501/3707/18. Така бездіяльність державного виконавця є протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси АТ КБ "ПриватБанк".

Також, заявник вказує у скарзі, що заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13 задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 05.09.2007 року в розмірі 19 907,08 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.02.2019 у справі № 501/3707/18 задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № ODILAE00000044 від 05.09.2007 року в розмірі 19 420,85 доларів США та 8 130,54 грн. судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі № 501/3707/18 заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08.02.2019 у справі №501/3707/18 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов залишено без задоволення. Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 10 362,24 грн.

Таким чином, АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 по відношенню одне до одного стали одночасно і кредитором, і боржником за судовими рішеннями у справах №501/5642/13, №501/3707/18.

Розмір грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 склав 19 907,08 грн. заборгованості за кредитом та 229,40 грн. - судового збору.

Розмір грошових вимог ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" склав 10 362,24 грн. - судового збору.

Вказані зобов`язання є зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим) та однорідними (вимоги виражені в валюті гривня).

Строк виконання обох грошових зобов`язань є таким, що настав.

Зобов`язання є безспірними, оскільки вони визначені рішеннями суду, які набрали законної сили.

Враховуючи зазначене, АТ КБ "ПриватБанк" направив ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

У вказаній заяві, АТ КБ "ПриватБанк" повідомило про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог з компенсації витрат по сплаті судового збору у розмірі 10 362,24 грн. до АТ КБ "ПриватБанк" (код 14360570), що виникли на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі № 501/3707/18 та частково вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на суму 19 907,08 грн. - заборгованості за кредитним договором б/н від 05.09.2007 року, що виникли на підставі заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13.

З суми у розмірі 10 362,24 грн. АТ КБ "ПриватБанк" утримано податки - податок з доходів фізичних осіб та військовий збір на суму 2 383,31 грн. відповідно до ст. 168 ПК України, який перераховано до бюджету.

З урахуванням утриманих податків 7 978,93 грн. зараховано Банком на погашення заборгованості ОСОБА_1 згідно заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13.

З моменту підписання та направлення вказаної заяви, відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" (код 14360570) перед ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з компенсації судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 10 362,24 грн., що випливають з постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі № 501/3707/18, є припиненими.

З моменту підписання та направлення вказаної заяви, відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) зі сплати заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.09.2007 у розмірі 19 907,08 грн. перед АТ КБ "ПриватБанк" (код 14360570) частково на суму 7 978,93 грн. за кредитним договором від 27.08.2008, є припиненими.

Таким чином, АТ КБ "ПриватБанк" вчинило односторонній правочин, згідно якого були припинені зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" зі сплати 10 362,24 грн. судового збору ОСОБА_1 .

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з відповідною скаргою.

Представник суб`єкта оскаржуваних дій: Печерського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 17.11.2025 надав до суду відзив на скаргу, просить суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що виконавець не наділений компетенцією встановлювати факт відсутності/припинення обов`язку боржника за виконавчим документом у спосіб, не передбачений виконавчим документом.

В судовому засіданні представник заявника просив суд задовольнити скаргу з підстав, викладених у самій письмовій скарзі.

Інші сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явились, що не перешкоджає суду розглядати справу на підставі документів, які є в матеріалах даної цивільної справи.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємо зобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Отже, зарахування можливе при наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Аналогічні висновки містяться і у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі №914/2326/18, від 14 липня 2020 року у справі №910/10471/19.

Судом встановлено, що 12 вересня 2025 року заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною відкрито виконавче провадження № 79081177 з примусового виконання виконавчого листа № 501/3707/18 виданого 20 серпня 2025 року Чорноморським міським судом Одеської області, про стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 10 362,24 грн. (а.с.5).

11 вересня 2025 року АТ КБ "ПриватБанк" виконав постанову Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №501/3707/18, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до вимог ст.601 ЦК України на загальну суму 10 362,24 грн. (а.с.18, 19, 20), згідно постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі №501/3707/18 та заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13 (а.с.9, 10-11, 12-13).

15 вересня 2025 року АТ КБ "ПриватБанк" надіслало на адресу Печерського ВДВС у місті Києві заяву про закінчення виконавчого провадження № 79081177 у зв`язку із добровільним фактичним виконанням рішення суду до відкриття виконавчого провадження (а.с.6-7).

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі №501/5642/13 задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 05.09.2007 року в розмірі 19 907,08 грн. та судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с.9).

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.02.2019 у справі №501/3707/18 задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № ODILAE00000044 від 05.09.2007 року в розмірі 19 420,85 доларів США та 8 130,54 грн. судових витрат (а.с.10-11).

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі № 501/3707/18 заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08.02.2019 у справі №501/3707/18 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов залишено без задоволення. Стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 10 362,24 грн. (а.с.12-17).

Таким чином, АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 по відношенню одне до одного стали одночасно і кредитором, і боржником за судовими рішеннями у справах №501/5642/13, №501/3707/18.

Розмір грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 склав 19 907,08 грн. заборгованості за кредитом та 229,40 грн. - судового збору.

Розмір грошових вимог ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" склав 10 362,24 грн. - судового збору.

Вказані зобов`язання є зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим) та однорідними (вимоги виражені в валюті гривня).

Строк виконання обох грошових зобов`язань є таким, що настав.

Зобов`язання є безспірними, оскільки вони визначені рішеннями суду, які набрали законної сили.

АТ КБ "ПриватБанк" направив ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу фактичного проживання: АДРЕСА_1 (а.с.8).

У вказаній заяві, АТ КБ "ПриватБанк" повідомило про зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог з компенсації витрат по сплаті судового збору у розмірі 10 362,24 грн. до АТ КБ "ПриватБанк" (код 14360570), що виникли на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі № 501/3707/18 та частково вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на суму 19 907,08 грн. - заборгованості за кредитним договором б/н від 05.09.2007 року, що виникли на підставі заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13.

З суми у розмірі 10 362,24 грн. АТ КБ "ПриватБанк" утримано податки - податок з доходів фізичних осіб та військовий збір на суму 2 383,31 грн. відповідно до ст. 168 ПК України, який перераховано до бюджету.

З урахуванням утриманих податків 7 978,93 грн. зараховано Банком на погашення заборгованості ОСОБА_1 згідно заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02.10.2014 у справі № 501/5642/13.

З моменту підписання та направлення вказаної заяви, відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" (код 14360570) перед ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) з компенсації судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 10 362,24 грн., що випливають з постанови Одеського апеляційного суду від 15.07.2025 у справі № 501/3707/18, є припиненими.

З моменту підписання та направлення вказаної заяви, відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) зі сплати заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.09.2007 у розмірі 19 907,08 грн. перед АТ КБ "ПриватБанк" (код 14360570) частково на суму 7 978,93 грн. за кредитним договором від 27.08.2008, є припиненими.

Таким чином, АТ КБ "ПриватБанк" вчинило односторонній правочин, згідно якого були припинені зобов`язання АТ КБ "ПриватБанк" зі сплати 10 362,24 грн. судового збору ОСОБА_1 .

Разом з тим, положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1, частиною другою статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

У частині першій статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому слід зазначити, що у контексті засадничого положення статті 19 Конституції України відсутність у Законі України "Про виконавче провадження" повноважень державного виконавця змінювати спосіб виконання рішень, не слід розуміти як таку, що надає право державному виконавцю самостійно розширювати межі своїх обов`язків, встановлених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Заступник начальника Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. 16.10.2025 винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.21).

Вирішуючи спір, суд доходить висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена на підставі доказів, які підтверджували факт реального, фактичного виконання судового рішення у повному обсязі.

Разом з тим, виконавець не наділений компетенцією встановлювати факт відсутності/припинення обов`язку боржника за виконавчим документом у спосіб, не передбачений виконавчим документом.

Державний виконавець не займається зарахуванням однорідних вимог, оскільки це є одним із способів припинення зобов`язань між сторонами, який здійснюється за угодою сторін на підставі ст.601 Цивільного кодексу України. Державні виконавці стягують кошти на підставі виконавчих документів, а не проводять взаємозалік, що є функцією боржників та стягувачів.

Виконавче провадження закінчується після сплати боржником основної заборгованості за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Крім того, слід зазначити, що наявність відповідного боргу чи його відсутність, є предметом доказування у спорі про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, при розгляді якого згідно з частиною другою статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Отже, заявник не позбавлений права звернутися за захистом свого порушеного права і у інший спосіб, передбачений законом.

Ураховуючи викладене, суд, встановивши фактичні обставини у справі, доходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи рішення у справі, враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, N 303-A, § § 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland, №49684/99, § 2)).

Керуючись ст.ст.127, 260, 261, 353, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У скарзі представника АТ КБ «Приватбанк» (заінтересовані особи: заступник начальника Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівна, ОСОБА_1 ) про визнання незаконною бездіяльності заступника начальника Печерського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційного скарги до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її отримання.

Суддя Чорноморського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко