Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2338/25
Номер провадження 2/299/761/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Леньо В.В. за участю секретаря Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Молдован Діана Віталіївна до ОСОБА_2 та Виноградівської міської ради Берегівського Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Вашкеба Олена Іванівна, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Молдован Д.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та Виноградівської міської ради Берегівського Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Вашкеба О.І., про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є рідною сестрою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті залишилося спадкове майно - дві земельні ділянки орієнтовною площею 0,25 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,07 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старости Малокопанського старостинського округу за №20.6-07/33 від 25.02.2025, яка видана Позивачу. Підстава погосподарська книга №7, особовий рахунок НОМЕР_1 на 2011-2027р.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за своїм померлим братом на вищевказані земельні ділянки Позивач звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеби Олени Іванівни, яким була заведена спадкова справа за №73854434, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80608168 від 26.03.2025.

Однак, після аналізу наданих Позивачем документів приватним нотаріусом було відмовлено у оформлені спадкових прав на земельні ділянки: орієнтовною площею 0,25 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,07 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця.

Причиною відмови приватного нотаріуса є відсутність правовстановлюючих документів та вищевказані земельні ділянки на ім`я спадкодавця та рекомендовано звернутись до суду для визнання за Позивачем права власності, що підтверджується листом приватного нотаріуса за №31/02-14 від 26.03.2025.

Позивачем було отримано рішення з додатками від архівного відділу Берегівської райдержадміністрації щодо передачі у рамках безоплатної передачі у приватну власність померлому земельних ділянок, майнові права на які входять до спадкової маси, а саме:

- рішенням Малокопанської сільської ради Виноградівського району 10 сесії 22 скликання від 17.04.1997 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вирішено передати у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

- рішення Малокопанської сільської ради Виноградівського району 9 сесії 4 скликання за №85 від 30.03.2004 р. «Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам АДРЕСА_1 та Буковинська» вирішено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,07 га для ведення особистого селянського господарства.

Приватизація вказаних земельних ділянок померлим була розпочата та проводилася відповідно до порядку, передбаченого Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядком передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10, та ЗК України 1990 року.

Згідно з відповіді наданої ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області за №29-7-0.31- 2009/2-25 від 28.04.2025 вбачається, що за інформацією, наданою відділом №4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління від 25.04.2025 № 539/420-25, державні акти на право власності на земельні ділянки, розташованих за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 не видавались.

Кадастрових номерів на вказані земельні ділянки - не присвоювались. За життя померлий ОСОБА_3 не подавав жодних заяв на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на дані земельні ділянки, не погоджував встановлених в натурі меж земельної ділянки, не отримував дозволи на оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, не присвоював кадастрового номеру, тобто - не встиг провести розпочату державну реєстрацію земельних ділянок в установленому порядку.

Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена, позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки.

У Позивача та спадкодавця є ще рідний брат - ОСОБА_2 (Відповідач-1 по справі), що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане в селі Мала Копаня Виноградівського району Закарпатської області від 13 грудня 1974 року, де батько зазначений ОСОБА_4 , а мати - ОСОБА_5 .

Мати померлого ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть матері ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Малокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 21.07.2004 за складеним записом №14. Пояснення написання «По-батькові» матері померлого як « ОСОБА_7 » спричинене довільним перекладом «По-батькові» працівниками відділу записів актів громадянського стану.

Підтвердженням того, що ОСОБА_6 (зазначена у свідоцтві про народження Позивача та померлого як « ОСОБА_8 ») є рідною матір`ю Позивача та померлого є той факт, що Позивач отримала рішення суду від 11.03.2024 по справі №299/939/24, предметом якого було визнання права власності у порядку спадкування майна після смерті її матері. Отже судом вже досліджувались родинні відносити та вказане рішення має преюдиційне значення.

Батько померлого ОСОБА_4 теж помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_4 , виданого органом ЗАКСу села Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області від 07.01.1972 року за складеним записом №2.

Дітей та дружини у померлого не має. Заповіту за життя померлий не складав. Спадкоємці, що б могли мати право на обов`язкову частку у спадщині за законом відсутні.

Оскільки спадкоємців першої черги за законом у спадкодавця ОСОБА_3 - немає (батьки померли, а дітей та дружини немає), єдиними спадкоємцями другої черги за законом є його рідна сестра, що є Позивачем по справі та його рідний брат, який є Відповідачем-1. Баба та дід померлого як з боку батька, так і з боку матері теж давно померли.

Відповідач-1 по справі, який є рідним братом знає про відкриття спадщини, не мав та не має і наразі претензій щодо спадкового майна, на спадкове майно не претендує.

Позивач посилалась на те, що нею прийнято спадщину після ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки в іншому порядку крім судового, це питання вирішити неможливо.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Молдован Д.В. не з`явилися. Ними до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Виноградівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився. Ним до суду подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с.83).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі (а.с.35).

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданий Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24 листопада 2023 року за складеним відповідним актовим записом №693.

Факт родинних відносин між Позивачем та спадкодавцем підтверджується наступними документами:

- Свідоцтво про народження ОСОБА_9 , серії НОМЕР_6 , виданий органом ЗАГСу в селі Велика Копаня Берегівського району Закарпатської області від 15.08.1964 року, складений актовий запис №61 (де батьком вказаний ОСОБА_4 , а мати - ОСОБА_5 ).

- Свідоцтвом про укладення шлюбу між Позивачем та ОСОБА_10 , серії НОМЕР_7 , виданий органом ЗАГСу в селі Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області від 16.07.1983 року, складний актовий запис №21, на підставі якого Позивач змінила дошлюбне прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

- Свідоцтво про народження померлого ОСОБА_3 , серії НОМЕР_8 , виданий Великокопанською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області від 17.06.1957 року, складений актовий запис №65 (де батьком вказаний ОСОБА_4 , а мати ОСОБА_5 ) внаслідок спливу значного проміжку часу дані зі свідоцтва важко зчитуються.

У Позивача та спадкодавця є ще рідний брат - ОСОБА_2 (Відповідач-1 по справі), що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане в селі Мала Копаня Виноградівського району Закарпатської області від 13 грудня 1974 року, де батько зазначений ОСОБА_4 , а мати - ОСОБА_5 .

Мати померлого ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть матері ОСОБА_6 , серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Малокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 21.07.2004 за складеним записом №14. Пояснення написання «По-батькові» матері померлого як « ОСОБА_7 » спричинене довільним перекладом «По-батькові» працівниками відділу записів актів громадянського стану.

Підтвердженням того, що ОСОБА_6 (зазначена у свідоцтві про народження Позивача та померлого як « ОСОБА_8 ») є рідною матір`ю Позивача та померлого є той факт, що Позивач отримала рішення суду від 11.03.2024 по справі №299/939/24, предметом якого було визнання права власності у порядку спадкування майна після смерті її матері. Отже судом вже досліджувались родинні відносити та вказане рішення має преюдиційне значення.

Батько померлого ОСОБА_4 теж помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_4 , виданого органом ЗАКСу села Велика Копаня Виноградівського району Закарпатської області від 07.01.1972 року за складеним записом №2.

Дітей та дружини у померлого не має. Заповіту за життя померлий не складав. Спадкоємці, що б могли мати право на обов`язкову частку у спадщині за законом відсутні.

Оскільки спадкоємців першої черги за законом у спадкодавця ОСОБА_3 - немає (батьки померли, а дітей та дружини немає), єдиними спадкоємцями другої черги за законом є його рідна сестра, що є Позивачем по справі та його рідний брат, який є Відповідачем-1. Баба та дід померлого як з боку батька, так і з боку матері теж давно померли.

Відповідач-1 по справі, який є рідним братом знає про відкриття спадщини, не мав та не має і наразі претензій щодо спадкового майна, на спадкове майно не претендує.

За померлим рахується дві земельні ділянки орієнтовною площею 0,25 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,07 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старости Малокопанського старостинського округу за №20.6-07/33 від 25.02.2025, яка видана Позивачу. Підстава погосподарська книга №7, особовий рахунок НОМЕР_1 на 2011-2027р.

Позивач на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старости Малокопанського старостинського округу за №20.6-07/20 від 12.02.2025.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину за своїм померлим братом на вищевказані земельні ділянки Позивач звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вашкеби Олени Іванівни, яким була заведена спадкова справа за №73854434, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80608168 від 26.03.2025.

Однак, після аналізу наданих Позивачем документів приватним нотаріусом було відмовлено у оформлені спадкових прав на земельні ділянки: орієнтовною площею 0,25 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,07 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця.

Причиною відмови приватного нотаріуса є відсутність правовстановлюючих документів та вищевказані земельні ділянки на ім`я спадкодавця та рекомендовано звернутись до суду для визнання за Позивачем права власності, що підтверджується листом приватного нотаріуса за №31/02-14 від 26.03.2025.

З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи за №73854434, що заведена приватним нотаріусом Вашкеба О.І. після смерті ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася лише позивач ОСОБА_1 .

У відповідності до положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям земельної ділянки відповідно до чинного у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Позивачем було отримано рішення з додатками від архівного відділу Берегівської райдержадміністрації щодо передачі у рамках безоплатної передачі у приватну власність померлому земельних ділянок, майнові права на які входять до спадкової маси, а саме:

- рішенням Малокопанської сільської ради Виноградівського району 10 сесії 22 скликання від 17.04.1997 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вирішено передати у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 .

- рішення Малокопанської сільської ради Виноградівського району 9 сесії 4 скликання за №85 від 30.03.2004 р. «Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам АДРЕСА_1 та Буковинська» вирішено передати безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,07 га для ведення особистого селянського господарства.

Приватизація вказаних земельних ділянок померлим була розпочата та проводилася відповідно до порядку, передбаченого Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядком передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10, та ЗК України 1990 року.

Згідно з відповіді наданої ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області за №29-7-0.31- 2009/2-25 від 28.04.2025 вбачається, що за інформацією, наданою відділом №4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління від 25.04.2025 № 539/420-25, державні акти на право власності на земельні ділянки, розташованих за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 не видавались. Кадастрових номерів на вказані земельні ділянки - не присвоювались.

Оскільки за життя ОСОБА_3 розпочав приватизацію земельних ділянок, а позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 то вважається, що позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали покійному на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов висновку, що позивач має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємець за законом, оскільки вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, статтями 15, 16, 1216, 1218 ЦК України, статтями 81,125, 126, 152 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 у порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на завершення приватизації земельних ділянок:

- площею 0,25 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка була виділена ОСОБА_3 на підставі рішення Малокопанської сільської ради Виноградівського району 10 сесії 22 скликання від 17.04.1997 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність»

- площею 0,07 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка була виділена ОСОБА_3 на підставі рішення Малокопанської сільської ради Виноградівського району 9 сесії 4 скликання за №85 від 30.03.2004 p. «Про надання земельних ділянок у приватну власність громадянам АДРЕСА_1 та Буковинська», шляхом здійснення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , всіх дій пов`язаних з приватизацією земельних ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку.

Судові витрати у справі, понесені позивачем ОСОБА_1 - залишити за нею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи через Виноградівський районний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГоловуючийЛеньо В. В.