Справа № 347/2299/25
Провадження № 2/347/1229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала а селі Брустури Косівського району Івано-Франківської області. Матері належав будинок, а також земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га. За життя мати не розпорядилася належним їй майном, заповітного розпорядження не залишила.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_2 .

У зв`язку із укладенням шлюбу із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 вона змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

Після одруження з ОСОБА_4 , вона з сім`єю продовжила проживати в будинку матері, яка виділила частину власної земельної ділянки для спорудження житлового будинку для їх сім`ї.

Вони із чоловіком побудували житловий будинок поруч з будинком матері та проживали в цьому будинку. Фактично у них з її мамою було спільне подвір`я, вона допомогала їй у веденні господарства. Внаслідок цього в неї було сприйняття проживання в одному господарстві зі своєю матір`ю. Після смерті матері вона доглядала за її будинком, ключі від якого зберігали в неї. Окрім того вона володіла документами, що засвідчували право власності на земельну ділянку її матері. Саме тому, після смерті матері, доглядаючи за будинком та земельними ділянками, що належали їй на праві власності, вона вважала, що фактично вступила у володіння спадковим майном та прийняла спадщину. На час смерті матері в її будинку більше ніхто не проживав, інші особи, крім померлої в ньому зареєстровані не були. Згідно довідки, виданої Космацькою сільською радою 12.09.2025 року №72 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала і була зареєстрована до дня смерті в житловому будинку , який знаходиться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за вказаною адресою на день смерті була зареєстрована та проживала одна. Заповіт від імені ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався.

За оформленням спадщини у шестимісячний термін після смерті матері вона не зверталася, вважаючи що фактично прийняла спадщину, внаслідок чого відповідно до вимог закону, матиму право на отримання свідоцтва про спадщину без обмеження будь-якими термінами. Їй було відомо, що з набрання чинності нового Цивільного кодексу України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину тільки у разі якщо він постійно проживав (був зареєстрований) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її чоловік ОСОБА_4 , після чого вона звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини. Водночас також звернулася до нотаріуса щодо видачі мені свідоцтва про право на спадщину, яку на її думку прийняла після смерті матері. Розглянувши надані документи для отримання Свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, 16 вересня 2025 року приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Тонюк М.М. надала роз`яснення (вих.№-415/01-16), в якому вказано на те, що вона є спадкоємцем першої черги після своєї матері - ОСОБА_2 ). Нотаріус в роз`ясненні зазначила, що для прийняття спадщини після смерті матері необхідно було подати відповідну заяву нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування в межах шестимісячного строку та рекомендовано звернутися до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні позивачка в справі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , народилась та проживає в АДРЕСА_2 підтвердженням чого є копія паспорта гр України а.с.7 та Витяг з Реєстру територіальної громади а.с.8.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть а.с.9, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в цій справі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_2 . В підтвердження факту родинних відносин до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Як вбачається із долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , що було видано повторно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб, про що внесено актовий запис №5 від 05.05.1981 року а.с.11.

Таким чином у зв`язку із одруженням позивачка в справі змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

Позивачка стверджує в поданій на розгляд суду позовній заяві, що вони з чоловіком побудували житловий будинок поруч з будинком матері та проживали в цьому будинку. Фактично у них з матір`ю було спільне подвір`я, вона допомогала матері у веденні господарства. Внаслідок цього в неї було сприйняття проживання в одному господарстві зі своєю матір`ю. Після смерті матері вона доглядала за її будинком, в неї також зберігалися ключі від нього, вона володіла документами, що засвідчували право власності на земельну ділянку матері. Саме тому, після смерті матері, доглядаючи за будинком та земельними ділянками, що належали їй на праві власності, вона вважала, що фактично вступила у володіння спадковим майном та прийняла спадщину. На час смерті матері в її будинку більше ніхто не проживав, інші особи, крім померлої в ньому зареєстровані не були. Згідно довідки, виданої Космацькою сільською радою 12.09.2025 року №72 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала і була зареєстрована до дня смерті в житловому будинку , який знаходиться в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за вказаною адресою на день смерті була зареєстрована та проживала одна. Заповіт від імені ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався.

За оформленням спадщини у шестимісячний термін після смерті матері позивачка не зверталася, вважаючи що фактично прийняла спадщину, внаслідок чого відповідно до вимог закону, матиме право на отримання свідоцтва про спадщину без обмеження будь-якими термінами. Їй не було відомо, що з набрання чинності нового Цивільного кодексу України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину тільки у разі якщо він постійно проживав (був зареєстрований) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , після чого вона звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини. Водночас вона також звернулася до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, яку на її думку прийняла після смерті матері. Відповідно до підпунктів 4.1, та 4.2 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №196/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Розглянувши надані документи для отримання Свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, 16 вересня 2025 року приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Тонюк М.М. надала роз`яснення (вих.№-415/01-16), в якому вказано на те, що вона ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після своєї матері - ОСОБА_2 ). Нотаріус в роз`ясненні зазначила, що для прийняття спадщини після смерті матері необхідно було подати відповідну заяву нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування в межах шестимісячного строку та рекомендовано звернутися до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право спадщину) №82560336 у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Тобто спадкова справа після смерті матері позивачки ОСОБА_2 не відкривалась.

Тобто позивачка в справі пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважних причинах, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Таким чином у ОСОБА_1 , виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом, оскільки нею було пропущено строк звернення для прийняття спадщини, із поважних причин.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, в наслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Таким чином, перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить висновку, про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини. А відтак позов підлягає до задоволення, з визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

На підставі викладеного ст.ст. 15, 1216-1218, 1220, 1268-1270, 1272 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , жительці АДРЕСА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: М.І. Крилюк