ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 450/3930/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Давидюк В.О.

представника відповідача Шмиголь С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом до ПАТ НАСК "Оранта" про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04 жовтня 2024 року у с. Оброшине Пустомитівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_2 та автомобіля "Audi" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Власником автомобіля "Audi" д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 . Згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області № 450/4778/24 від 04 листопада 2024 року, винною у ДТП було визнано ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Nissan" д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта", а відтак позивачка звернулася до даної страхової компанії із вимогою про виплату страхового відшкодування. 21 січня 2025 року ПАТ НАСК "Оранта" виплатило позивачці частину страхового відшкодування у розмірі 36 596,60 грн та 26 лютого 2025 року доплатило ще 5 983,60 грн. Зважаючи на те, що даної виплати не достатньо для ремонту автомобіля, позивачка звернулася до експерта для проведення транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якого вартість відновлювального ремонту автомобіля "Audi" д.н.з. НОМЕР_2 складає 103 437,00 грн. Зважаючи, що ПАТ НАСК "Оранта" відшкодувало позивачці суму страхового відшкодування у загальному розмірі 42 580,20 грн, позивач просить суд стягнути із відповідача іншу частину страхового відшкодування, яка із відрахуванням суми франшизи становить 58 356, 80 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору, витрати понесені позивачем на правничу допомогу та витрати понесені на проведення транспортно-товарознавчої експертизи.

Згідно ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2025 року, справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

07 жовтня 2025 року справа надійшла до зазначеного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 13 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання 6 листопада 2025 року.

30 жовтня 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо заявлених позовних вимог.

5 листопада 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача.

У судове засідання 6 листопада 2025 року з`явився представник відповідача, представник позивача та позивач не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши позицію представника відповідача з даного приводу, враховуючи, що представником позивача подано відповідь на відзив та заяву про розгляд справи за їх відсутності, ухвалив проводити розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву та вказав, що НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 42580,15 грн (45080,15-2500,00 франшиза) відповідно до Звіту № 40-D/16/02 від 03.02.2025 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 64753 від 27.11.2024 року, № 7538 від 06.02.2025 року. Зауважив, що позивач посилається на висновок № 15 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 12.03.2025 року, де визначено вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Audi E-Trone, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження у ДТП 04.10.2024 року, з врахуванням результатів його обстеження 27.02.2025 року, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить: 103437,00 грн, в той же час відповідно до пункту 32 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 р. для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. У ремонтній калькуляції до висновку № 15 від 12.03.2025 року, який надає позивач, взяті ціни на запасні частини станом на 19.02.2025 року, що суперечить нормам пункту 32 «Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", оскільки дата дорожньо-транспортної пригоди - 04.10.2024 року, а ціни на запасні частини позивач бере станом на 19.02.2025 року. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, роблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р.,№ 142/5/2092, визначено, що значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТ3, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ, 3 роки для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД, 4 роки для інших вантажних КТЗ, вант, 5-років для мототехніки. вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів. Відповідно до пункту 7.39 Методики, винятками стосовно використання зазначених вимог с: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний). Підтвердження, що середньорічний пробіг транспортного засобу Audi E-Tron, реєстраційний номер НОМЕР_4 вдвічі більший за середньорічний нормативний, міститься у звіті, наданому відповідачем, де зазначено, що Гк - коефіцієнт корегування середньої ринкової вартості КТ3 по пробігу (підстава Бюлетень авторознавця, вип. «137»), коефіцієнт враховується як різниця між середньорічним пробігом (ПФ=35.63 тис.км.): 17.0-35.63 = -18.63 тис. км. Перепробіг КТЗ складає = -18.63 тис. км, тобто ГК = -8.0%. У висновку позивача на сторінці 11 абзац 7 зазначено, що при нормативному і середньорічному фактичному пробігах - Пн ср =17,000 тис. км. в рік і Пор = 37,658 тис. км в рік, визначається, що в досліджуваного автомобіля на момент його пошкодження був наявний середньорічний перепробіг 37,568-17,000=20,568 тис. км. в рік, що впливає на збільшення його вартості у порівнянні з визначеною вище середньою ринковою ціною ідентичних автомобілів «Сср». Тобто як у звіті відповідача так і у висновку позивача, встановлений перепробіг, який більший за середній у 2 рази. (35,63 звіт відповідача та 37,568 висновок позивача, а середній 17,000 тис. км, тобто у звіті відповідача - у 2,09 більше та у висновку позивача - у 2,20). Проте вказаний факт не був застосований судовим експертом. Тобто висновок експерта складений без врахування підпункту а пункту 7.39 Методики. Крім того, вказали, що у ремонтній калькуляції, наданої позивачем зазначена запасна частина - бампер вартістю 3936,20 грн, проте дане пошкодження було зафіксовано у протоколі огляду відповідача, як таке, що потребує ремонту, а не заміни, фотографії, які здійснені при огляді представником страховика не містять розриву даної запчастини. При цьому представник відповідача звертає увагу на те, що огляд судовим експертом автомобіля здійснювався через 5 місяців після ДТП, при цьому весь цей час автомобіль інтенсивно використовувався, про що свідчить пробіг даного авто, зокрема пробіг зафіксований відразу після ДТП на 8391 км менший від пробігу на дату огляду автомобіля судовим експертом. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у заявах по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.10.2024 р. о 20:28 год. у с. Оброшине по вул. Миру, 1 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Nissan Pixo», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Audi ETron», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3

Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 142858 відносно ОСОБА_2 щодо порушення пункту 2.3(б) ПДР України, за що передбачена відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/4778/24 від 4 листопада 2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоду було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan Pixo», р. н. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.02.2024 р. № 219485444.

Власником ТЗ «Audi E-Tron», р. н. НОМЕР_2 , являється ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 .

З метою відшкодування завданих збитків ОСОБА_1 , звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» та представник страховика здійснив огляд пошкодженого ТЗ «Audi E-Tron», р. н. НОМЕР_2 . 21 січня 2025 року.

Позивачка отримала від ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування в розмірі 36 596,60 грн. В подальшому 26 лютого 2025 року позивачка отримала від ПАТ «НАСК «Оранта» доплату страхового відшкодування в розмірі 5 983,60 грн.

Відповідно до листа ПАТ «НАСК «Оранта» № 09-02-17/1624 від 06.02.2025 р., вбачається, що «Відповідно до розрахунку страхового відшкодування матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Audi E-TRON, д.р.н. НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП склав 39 096,59 грн. Згідно зі страховим актом № ОЦВ-24-13-19518/1 та відповідно до поданої Вами заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 27.11.2024р. було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 36 596,59 грн. (39 096,59 грн. - 2 500,00 грн. (франшиза)) на Ваше ім`я в АТ «Ощадбанк». НАСК «ОРАНТА» розглянуто надані Вами документи по ремонту, але не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленому розмірі. Натомість, НАСК «ОРАНТА» було замовлено Звіт № 40-D/16/02 від 03.02.2025р., відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу Audi E-TRON, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склав 52 256,98 грн. (з ПДВ). Згідно зі страховим актом № ОЦВ-ЗГ-24-13-19518/2 НАСК «ОРАНТА» 06.02.2025 р. було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 5 983,56 грн. (52 256,98 грн. - 7 176,83 грн. (ПДВ) - 36 596,59 грн. (сума попередньо сплаченого страхового відшкодування) - 2 500,00 грн. (франшиза)) на Ваше ім`я в АТ «Ощадбанк».»

Враховуючи, що даної суми було не достатньо для проведення ремонту пошкодженого ТЗ «Audi E-Tron», р. н. НОМЕР_2 , власник пошкодженого транспортного засобу звернулася до судового експерта Галамай Я.І. з метою проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Відповідно до висновку № 15 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 12.03.2025 р., складеного судовим експертом Галамай Я.І., встановлено, зокрема: вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi E-Tron», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 27.02.2025 р. його пошкоджень внаслідок ДТП 04.10.2024 р., в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 103 437,00 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Audi E-Tron», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження у ДТП 04.10.2024 р., становить Ез = 0,0. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Audi E-Tron», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП 04.10.2024 р., з врахуванням результатів його обстеження 27.02.2025 р., в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 103 437,00 грн.

Враховуючи висновок судового експерта № 15 позивачка просила стягнути з відповідача на її користь додатково страхове відшкодування у розмірі 58356,80 грн (103437 грн -42580,20 грн виплачене страхове відшкодування - 2500 грн франшиза).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дослідивши наданий позивачем висновок судового експерта та звіт, наданий представником відповідача, суд доходить до висновку, що висновок № 15 від 12 березня 2025 року не є належним доказом щодо визначення вартості відновлювального ремонту, враховуючи таке.

Відповідно до пункту 32 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 р. для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

ДТП відбулось 4 жовтня 2024 року, в той же час судовий експерт, визначаючи вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi E-Tron», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначав такий станом на день огляду транспортного засобу, тобто на 27 лютого 2025 року, що суперечить "Загальним засадам оцінки майна і майнових прав" затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 р.

Крім того, у висновку судового експерта зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Audi E-Tron», ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження у ДТП 04.10.2024 р., становить Ез = 0,0.

В той же час, відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р.,№ 142/5/2092, визначено, що значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТ3, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років для інших легкових КТЗ, 3 роки для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД, 4 роки для інших вантажних КТЗ, вант, 5-років для мототехніки. вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів.

Відповідно до пункту 7.39 Методики, винятками стосовно використання зазначених вимог с: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний).

Підтвердження, що середньорічний пробіг транспортного засобу Audi E-Tron, реєстраційний номер НОМЕР_4 вдвічі більший за середньорічний нормативний, міститься у звіті, наданому відповідачем, де зазначено, що Гк - коефіцієнт корегування середньої ринкової вартості КТ3 по пробігу (підстава Бюлетень авторознавця, вип. «137»), коефіцієнт враховується як різниця між середньостатистичним (нормативним) середньорічним пробігом (ПН=17.0 тис. км.) та фактичним середньорічним пробігом (ПФ=35.63 тис.км.): 17.0-35.63 = -18.63 тис. км. Перепробіг КТЗ складає = -18.63 тис. км, тобто ГК = -8.0%.

У висновку позивача зазначено, що при нормативному і середньорічному фактичному пробігах - Пн ср =17,000 тис. км. в рік і Пор = 37,658 тис. км в рік, визначається, що в досліджуваного автомобіля на момент його пошкодження був наявний середньорічний перепробіг 37,568-17,000=20,568 тис. км. в рік, що впливає на збільшення його вартості у порівнянні з визначеною вище середньою ринковою ціною ідентичних автомобілів «Сср».

Тобто як у звіті відповідача так і у висновку позивача, встановлений перепробіг, який більший за середній у 2 рази. (35,63 звіт відповідача та 37,568 висновок позивача, а середній 17,000 тис. км, тобто у звіті відповідача - у 2,09 більше та у висновку позивача - у 2,20).

Проте при визначені вартості відновлювального ремонту такі встановлені обставини судовим експертом щодо коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля, застосовані не були, що призвело до збільшення суми вартості відновлювального ремонту автомобіля «Audi E-Tron».

Також судом враховується, що при здійсненні огляду транспортного засобу потерпілої особи не було встановлено факту розриву бамперу автомобіля, а було встановлено лише його пошкодження, яке підлягає ремонту, а не заміні, в той же час, при огляді транспортного засобу потерпілого судовим експертом через майже 5 місяців після ДТП було встановлено розрив даної частини, та відповідно у вартість відновлювального ремонту було визначено не ремонт такої запчастини, а її заміна. Серед іншого суд звертає увагу на те, що пробіг автомобіля потерпілої особи на день огляду стороною відповідача складав на 8391 км менше ніж визначений судовим експертом при огляді через майже 5 місяців після ДТП, що свідчить про інтенсивне використання даного транспортного засобу, та як наслідок розрив бамперу міг відбутись вже після ДТП при експлуатації автомобіля потерпілою стороною протягом 5 місяців.

Поряд з цим, суд зазначає, що потерпіла була присутня при обох оглядах транспортного засобу «Audi E-Tron» оцінювачами зі сторони відповідача та підписала без будь-яких зауважень обидва протоколи огляду.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, суд не бере до уваги висновок судового експерта № 15 від 12 березня 2025 року та доходить висновку, що відповідачем було вірно розраховано вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi E-Tron» та виплачено вказану вартість у повному обсязі за вирахуванням франшизи.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки статтею 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Таким чином, враховуючи викладене, судом під час розгляду справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, заявлених позивачкою саме до ПАТ «НАСК Оранта».

Враховуючи, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, та зважаючи на те, що судом не було взято до уваги висновок судового експерта № 15 від 12 березня 2025 року, відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 6000 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн і судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Шаповалова