Номер провадження: 22-ц/813/7698/25
Справа № 522/2827/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення вчинення виконавчих дій

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2025 року

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення задоволено.

Виселено з квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 768,40 гривень, а саме по 384,20 грн з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, а саме по 2500,00 гривень з кожного.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2025 року заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2024 по цивільній справі № 522/2827/19 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 26.09.2025 звернулася до суду з апеляційною скаргою через підсистему «Електронний суд».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 225 року відкрито апеляційне провадження.

12.11.2025 від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому просять, з посиланням на ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», зупинити вчинення виконавчих дій, а саме стягнення на підставі виконавчого документа щодо виселення квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до прийняття рішення Одеським апеляційний судом.

Клопотання обґрунтовано тим, що між сторонами існує спір щодо майна: квартири АДРЕСА_1 , де наразі проживає позивач з 2016 року. На стадії виконання рішення суду за виконавчим листом про виселення відповідачів та малолітніх дітей без надання приміщення, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів відповідача за захистом яких він звернувся або має звернутися до суду, а тому спірна квартира може бути відчужена третім особам. Оскаржувана ухвала не набрала законної сили, а тому відповідно до законодавства продовжує діяти до закінчення розгляду справи Одеським апеляційним судом.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення вчинення виконавчих дій, колегія суддів вказує таке.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підстави для зупинення виконавчий дій, зокрема, п. 2, 6 ч. 1 передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

В свою чергу, положеннями ЦПК України зазначені дії не відносяться до повноважень апеляційного суду.

Розділом V Цивільного процесуального кодексу України врегульовано питання щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, а також визначено повноваження апеляційного суду і до них не відноситься зупинення вчинення виконавчих дій.

Тобто, таких повноважень, які б надавали право суду апеляційної інстанції зупиняти вчинення виконавчих дій, діючі норми цивільного процесуального законодавства не містять.

Апеляційний суду звертає увагу, що ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведених норм слідує, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС оскаржуються до суду, яким постановлено судове рішення і видано виконавчий документ.

Натомість, вказане не є предметом апеляційного розгляду.

Зупинення виконання рішення суду, у разі поновлення строку на подання апеляційної скарги, внормовано ч. 4 ст. 359 ЦПК України, проте оскарження відмови суду у відстроченні виконання рішення суду таким не охоплюється.

Право зупинити виконання рішення (ухвали) суду або зупинити його дії належить виключно касаційному суду (ч. 8 ст. 394 ЦПК України).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій.

Керуючись ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 381, 394 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволені клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення вчинення виконавчих дій у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про виселення відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко