У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

19 листопада 2025 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАСТА КОМПАНІ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 14.11.2025 , в якій просить суд: стягнути з ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.12.2024 до 12.05.2025 у розмірі 70 263 грн. 35 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.05.2025 до 13.11.2025 у розмірі 72 548 грн. 84 коп.; та зобов`язати ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» при виплаті ОСОБА_1 в тому числі при примусовому стягненні , стягнутих рішенням суду у даній справі сум заборгованості, сплатити податкові зобов`язання зі сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб (ПДФО), зобов`язати ТОВ «АВАСТА КОМПАНІ» здійснити сплату єдиного внеску на заробітну плату ОСОБА_1 за період січень-травень 2025 року згідно з вимогами Закону України «про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на відповідні бюджетні рахунки; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі згідно вимогам ст.ст.175,177ЦПК України та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.

Так, позивач при подачі позовної заяви вказав, остання звільнена від сплати судового збору із посиланням на пільгу, передбачену п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Суддя зазначає, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про сплату судового збору» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», стосується позовних вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі і не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Така правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №705/2159/19, від 17.06.2021 у справі № 725/5849/20, від 08.09.2021 у справі № 265/5327/20.

За змістом п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників.

Таким чином, поняття «заробітна плата» та «середній заробіток» не є тотожними поняттями.

З урахуванням вищевикладеного, пільг щодо сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір, виходячи зі ставки 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

З огляду на це, ціну позову, ставок судового збору, встановлених ст.4 Закону України «Про судовий збір, а також враховуючи подання позову в електронній формі з вимогами майнового характеру, позивачка мала сплатити судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 968 грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 43, 175, 176, 177, 185 ЦПК України суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАСТА КОМПАНІ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху, надати позивачу термін п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків та роз`яснити, що у разі невиправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ковтун Н.Г.