Справа № 365/744/25
Номер провадження: 2/365/471/25
У Х В А Л А

17 листопада 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 2 Згурівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2025 року уповноважений представник позивача Акціонерного товариства Шкапенко О.В., через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вказаним вище позовом.

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 12.09.2025 позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишила без руху, надала позивачу строку для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 17.09.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам строки подання заяв по суті справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце проведення засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2025 судом відповідачу ОСОБА_1 направлялись на адресу його місця реєстрації ухвала Згурівського районного суду Київської області від 17.09.2025 про відкриття провадження у справі та судова повістка. Конверт з вкладеннями повернувся до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. На конверті міститься надпис «помер».

27 жовтня 2025 року через канцелярію суду матір відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву в якій зазначила, що її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув при несенні служби в Збройних Силах України 22 липня 2024 року. До заяви додала копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи, за загальним правилом, виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим, мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Така правова позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц

Вказаний висновок, також, узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до часу звернення Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» із позовом до суду (05 вересня 2025 року) та набуття ним статусу відповідача, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

В силу положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. 255, 261, 353-355 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуюча суддя Л.М. Кучерява