Дата документу 29.10.2025
Справа № 330/1442/14-ц
Провадження № 6/334/245/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Ізяслав

Дніпровський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Добрєва М.В. В., за участю секретаря судового засідання Лук`янченко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 15.07.2014 по справі

№330/1442/14-ц, за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби

Якимівського РУЮ Запорізької області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, на підставі наявності заборгованості по аліментам, яка станом на 01.07.2014 рік складала 11947 гривень 06

коп, було тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань по виконавчому листу № 2-926 виданий 15.12.2011 року Тульчинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 03.08.2011 року та до повноліття дитини.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було прийнято матеріали виконавчого провадження №30470092, яке було відкрито 22.12.2011 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тульчинським районний судом Вінницької області від 15.12 2011 №2-926/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник про існування обмежень не знав, дізнався лише 26.03.2025, коли 7 прикордонним карпатським загоном ДПСУ було винесено рішення про відмову в перетині державного кордону України з причини наявності в базі даних ДПСУ ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 15.07.2014 за цивільною справою №330-1442-14-ц, 6-330-55-2014, ІН тимчасово обмежено у праві виїзду за України відповідно до п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

В межах зазначеного виконавчого провадження 11.04.2018 було винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Крім того, 10 червня 2014 року заявник посвідчив нотаріально заяву про відмову від батьківських прав на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та віддав оригінал такої заяви його матері, ОСОБА_2 .

Остання в свою чергу звернулась до Якимівського районного суду Запорізької області із позовною заявою про позбавлення мене батьківських прав. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 02.10.2014 по справі № 330/2077/14-ц позов останньої було задоволено, позбавлено ОСОБА_1 , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.2014 по справі №148/2973/14-ц було також задоволено позов ОСОБА_2 про виключення запису з актового запису про народження дитини та виключено як батька дитини із актового запису №114 від 01.07.2008 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, починаючи з 2014 заявник позбавлений батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та жодних зобов`язань перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дитини не має.

У червні місяці 2025 року заявник звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для зняття обмеження у праві виїзду за кордон, втім йому було повідомлено, що станом на 30.05.2025 інформації щодо скасування ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 15.07.2014 по справі №330/1442/14-ц або припинення обмеження, яке нею встановлено до Відділу не надходили, у зв`язку із чим вчинити заходи щодо припинення обмеження мене у праві виїзду за межі України не вбачається можливим та рекомендовано звернутись до суду.

Станом на дату звернення до суду в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні будь-які відомості про заявника як про боржника, виконавче провадження №30470092 має статус «завершене».

На підставі викладеного, просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України встановлене ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 15.07.2014 по справі №330/1442/14-ц щодо ОСОБА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, втручання у право фізичної особи - боржника на свободу пересування, яке ґрунтується на ст. 441 ЦПК України та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно з ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Частина 7 ст. 441 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала.

Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження фізичної особи - боржника у праві вільного перетинання державного кордону України, що має на меті забезпечення виконання зобов`язань, покладених на таку особу відповідним рішенням суду.

При цьому, як застосування такого заходу до фізичної особи - боржника, так і його скасування відноситься до компетенції суду.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Натомість, влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», §124 і рішення Європейського Суду «Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Угорщини», §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури.

Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення Європейського Суду від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, §60)...».

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 331/8536/17-ц.

Судом встановлено, що ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 15.07.2014 по справі

№330/1442/14-ц, за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби

Якимівського РУЮ Запорізької області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, на підставі наявності заборгованості по аліментам, яка станом на 01.07.2014 рік складала 11947 гривень 06

коп, було тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань по виконавчому листу № 2-926 виданий 15.12.2011 року Тульчинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 03.08.2011 року та до повноліття дитини.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було прийнято матеріали виконавчого провадження №30470092, яке було відкрито 22.12.2011 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тульчинським районний судом Вінницької області від 15.12 2011 №2-926/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В межах зазначеного виконавчого провадження 11.04.2018 було винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що з метою усунення обставин, які перешкоджають заявнику реалізувати у встановленому законом порядку свої права щодо можливості вільно залишити територію України, враховуючи, що він не є боржником у відповідному відділі виконавчої служби, заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 №256/5/65 інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Державної прикордонної служби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 441, 353 ЦПК України, ст.ст. 7, 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України- задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 15.07.2014 по справі №330/1442/14-ц.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.