ПОСТАНОВА

іменем України

21 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 394/547/25

провадження № 22-ц/4809/1482/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної М.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року у складі судді Запорожця О.М.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті проживала в Російській Федерації в м. Армавір Краснодарського краю. У 2024 році після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 вона звернулась із заявою до державного нотаріуса Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Іванової Ніни Костянтинівни про прийняття спадщини, яка складається із земельної ділянки площею 2,4072 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. 15 квітня 2025 року вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №182/02-14, в якій повідомлено, що для оформлення спадщини необхідно пред`явити відповідні документи, підтверджуючі родинні відносини.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Армавір Краснодарського краю Російської Федерації.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року у задоволенні заявивідмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Новоархангельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив заяву про розгляд справи без участі свого представника (а.с.108). Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 06 листопада 2015 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4072 га, розташованої на території Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградській області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-КР №033376, виданого 25 грудня 2001 року Підвисоцькою сільською Радою народних депутатів на підставі рішення сесії Підвисоцької сільської Ради народних депутатів від 16 жовтня 2001 року №111, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0217. Земельна ділянка зареєстрована 30 березня 2010 року Новоархангельським відділом КРФ ДП ЦДЗК за кадастровим номером земельної ділянки :02:000:0230 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла у м. Армавір Краснодарського краю Російської Федерації (а.с.8, 9).

Після смерті ОСОБА_2 Новоархангельською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №70/2023 (а.с.27-39).

16 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини, у якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра - ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано жодного правовстановлюючого документу на майно померлого та не пред`явлено документи на підтвердження родинних відносин спадкодавця та заявника (а.с.39).

Як убачається з листа Державного архіву Кіровоградської області від 03 липня 2023 року №Б-45/97/01-29 у книгах реєстрації актів громадянського стану про народження у населених пунктах Новоархангельського району за 1925 рік актовий запис про народження ОСОБА_4 відсутній. Книги реєстрації актів громадянського стану про народження у с. Підвисоке за 1925 рік до архіву на зберігання не надходили. Про місцезнаходження документів архіву невідомо. Також повідомлено про те, що метричні книги реєстрації актів про народження у с. Підвисоке надійшли на зберігання до архіву тільки за 1919 рік, тому надати архівні довідки про народження ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 немає можливості. Метричні книги реєстрації актів про шлюб у с. Підвисоке до архіву на зберігання не надходили, тому надати архівну довідку про шлюб ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 немає можливості. Про місцезнаходження документів архіву не відомо. Також повідомили, що книги реєстрації актів громадянського стану про шлюб у населених пунктах Кіровоградської області надійшли на зберігання до архіву по 1946 рік включно. Для отримання довідки про шлюб ОСОБА_9 з ОСОБА_4 у 1947 році запропоновано звернутися до Відділу ДРАЦС у Кіровоградській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.15).

У судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 13 червня 2025 року, були допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які надали свої показання щодо доводів, викладених у заяві ОСОБА_1 (а.с.49-51).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не надав до суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин, а тому заявлені вимоги є недоведеними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд може розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з яким виникають юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника тощо.

Відповідно до частини першої ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №638/15738/17 зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Аналогічний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 06 березня 2023 року у справі №357/6441/21-ц.

Вирішуючи цей спір про встановлення факту родинних відносин суд першої інстанції, належним чином дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 та померла ОСОБА_2 були двоюрідними сестрами.

Крім того, дійсно, жодних документів, які б підтверджуючи наявність інших спадкоємців, а саме дітей та чоловіка, які можуть претендувати на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , матеріали справи також не містять.

Аналізуючи показання свідків в сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов правильного висновку, що показання свідків дозволяють зробити лише припущення щодо існування обставин, про які вони повідомили, та які, зокрема, не змогли відтворити родинне дерево заявниці та померлої.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко