Номер провадження: 22-ц/813/4234/25
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»

треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»

на додаткове рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року

за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

З вересня 2024 року у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням суду від 13.12.2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Короткий зміст вимог

27.12.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Межирицький А.О. через систему Електронний суд подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Додатковим Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Межирицького Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1) понесенні судові витрати за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення обґрунтовано тим, що заява представника позивача про розподіл судових витрат є обґрунтованою, заявлена сума до стягнення відповідає критерію реальності адвокатських витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування обставин справи та неправильне дослідження поданих доказів, що мають значення для справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні витрат за надання правничої допомоги на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що представник позивача не додає до переліку додатків у позовній заяві та в матеріали справи доказів понесення витрат на правничу допомогу. Таким чином, відсутні: ордер на надання правничої допомоги, Договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт, квитанція про сплату коштів за отримання правничої допомоги або прибутковий касовий ордер про оплату. Скаржник вважає, що для стягнення правничої допомоги у розмірі 5000 грн у справі № 522/15072/24-Е позивачем недостатньо надано документів.

Крім того, скаржник вважає, що вартість виконаних представником заявника робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, не є співмірною зі складністю справи, а відтак відповідні витрати підлягають перерозподілу з урахуванням вимог вищезазначеної норми. На думку скаржника, ціни за надані адвокатом Межирицьким А.О. послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість.

Також, скаржником звертається увага на те, що до суду першої інстанції були подані додаткові пояснення від 30.01.2024 року, де чітко обґрунтовано зазначено необ`єктивність витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при розгляді справи, і жодне твердження судом першої інстанції не було спростовано.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомляли, клопотання про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи в режимі відеоконференції, до суду не направляли.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

30.10.2024 року представником ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» надані суду додаткові письмові пояснення, в яких вони просили у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Товариства витрат на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 у розмірі 5 000,00 грн. - відмовити, оскільки представником позивача не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу, а саме, не надано ордер на надання правничої допомоги, Договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт, квитанція про сплату коштів за отримання правничої допомоги або прибутковий касовий ордер про оплату.

Приморським районним судом м. Одеси 13.12.2024 ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 82797, вчинений 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в розмірі 58 5620,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 968 грн 98 коп.

27.12.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Межирицький А.О. через систему Електронний суд подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення від 27.12.2024 року, представником позивача - було надано Договір про надання правової допомоги 20.08.2024 року, Додаткову угоду №1 від 20.08.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 року, Акт приймання-передачі виконаних робіт та надання послуг №1 від 25.12.2025 року до Договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 року та Додаткової угоди від 20.08.2024 року, за якими Клієнт сплачує Адвокату гонорар з розрахунку 1 000,00 грн. за одну умовну годину роботи адвоката, загальна вартість робіт за Договором складає 5 000,00 грн. (а.с.73-75).

Згідно Акту приймання -передачі виконаних послуг № 1 від 25.12.2024 року, Адвокатом Межирицьким А.О. належним чином надані і оформлені, а Клієнтом прийняті послуги (правова допомога) в наступній кількості:

- здійснено аналіз законодавства, судової практики та документів Клієнта 04.09.2024 року, витрачено 1 годину, вартість - 1 000,00 грн.;

- складання та направлення на адресу суду, відповідача та третіх осіб позовної заяви 06.09.2024 року, витрачено 3 години, вартість - 3 000,00 грн.;

- складання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 08.10.2024 року, витрачено 0,5 години, вартість - 500,00 грн.;

- складання та направлення на адресу суду та відповідача клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу 25.12.2024 року, витрачено 0,5 години, вартість - 500,00 грн.

Загальна вартість робіт за Договором та Додатковою угодою від 20.08.2024 року складає 5 000,00 грн.

Клієнт не має зауважень до повноти, якості, обсягу, своєчасності, вартості наданої за цим актом правової (правничої) допомоги, а також до сум понесених витрат, включених в цей акт (а.с.75).

Згідно п.1.1 Договору про надання правової допомоги №б/н від 20.08.2024 року, предметом цього Договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту з питань, пов`язаних із захистом його прав та законних інтересів згідно заявок Клієнта.

Згідно п.3.1 Договору, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у розмірі встановленому Сторонами у Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Договору. (а.с.73).

Відповідно до п.1 Додаткової угоди від 20.08.2024 року до Договору №б/н від 20.08.2024 року про надання правової допомоги, Клієнт сплачує Адвокату гонорар з розрахунку 1 000,00 грн. за одну умовну годину роботи адвоката (в разі виконання робіт в неробочий час у вихідні дня до кожної години роботи застосовується коефіцієнт підвищення 1,5) на підставі рахунку Адвоката (а.с.74).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

У ЦПК України (Цивільному процесуальному кодексі) питання розподілу судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, правнича допомога є складовою судових витрат.

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як свідчать матеріали справи, 20.08.2024 року між ОСОБА_2 та адвокатом Межирицьким А.О. було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №б/н, згідно п.3.1 Договору, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у розмірі встановленому Сторонами у Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Договору, а відповідно до п.1 Додаткової угоди від 20.08.2024 року до Договору №б/н від 20.08.2024 року про надання правової допомоги, Клієнт сплачує Адвокату гонорар з розрахунку 1 000,00 грн. за одну умовну годину роботи адвоката (в разі виконання робіт в неробочий час у вихідні дня до кожної години роботи застосовується коефіцієнт підвищення 1,5) на підставі рахунку Адвоката.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду: Договір про надання правової допомоги 20.08.2024 року, Додаткову угоду №1 від 20.08.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 року, Акт приймання-передачі виконаних робіт та надання послуг №1 від 25.12.2025 року до Договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 року та Додаткової угоди від 20.08.2024 року, за якими Клієнт сплачує Адвокату гонорар з розрахунку 1 000,00 грн. за одну умовну годину роботи адвоката. Загальна вартість робіт за Договором складає 5 000,00 грн.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій та інш.).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про зменшення заявленого до стягнення представником позивача розміру витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не заявляло, товариством були надані лише додаткові пояснення до ухвалення рішення по справі, які зводились до того, що стороною позивача недостатньо надано документів на підтвердження понесених витрат.

З мотивувальної частини рішення Приморського суду м. Одеси від 13.12.2024 року, вбачається, що питання, щодо стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн не розглядалась, оскільки під час розгляду справи представником позивача - адвокатом Межирицьким А.О. було надано заяву, в якій зазначено, що докази понесення судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом.

Докази на підтвердження понесених витрат, стороною позивача було надано разом з клопотанням про ухвалення додаткового рішення, які були досліджені судом першої інстанції та перевірені апеляційною інстанцією.

Таким чином, доводи скаржника, щодо спростування тверджень зазначених ним у додаткових поясненнях від 30.10.2024 року є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги, що ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість, є неспроможними.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не встановлює жорстких, єдиних для всіх тарифів, в Законі чітко визначено, що вартість послуг встановлюється за згодою сторін. Таким чином, ціна зазначена в Акті приймання -передачі виконаних робіт та надання послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 року та Додаткової угоди від 20.08.2024 року, є результатом домовленості між Позивачем та його адвокатом.

Суд першої інстанції належно оцінив складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг і з врахуванням співмірності розміру витрат, що підлягають розподілу між сторонами, та правильно вирішив, що стягненню підлягає правова допомога у заявленому розмірі 5000,00 грн.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо вирішення питання витрат на професійну правничу допомогу, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.

Додаткове рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги сторони відповідача.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи заяву про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для її задоволення в повному обсязі.

Додаткове рішення є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький