Справа №: 343/2060/25
Провадження №: 2/343/1083/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 343/2060/25 за позовом Кредитної спілки "ЗЛЕТ" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2025 року в Долинський районний суд Івано-Франківської області поступив позов КС "Злет" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

31 жовтня 2025 року представник позивача в системі "Електронний суд" сформував заяву про відмову від позову та стягнення судового збору, в якій просить прийняти відмову позивача від заявлених позовних вимог у частині боргу по кредиту, оскільки після подання позову до суду заборгованість по кредиту, яка була предметом заявленого позову, погашена в повному обсязі, що є підставою для відмови у підтриманні кредитною спілкою своїх позовних вимог. Також на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України просить стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн, по 1009,33 грн із кожного.

04 листопада 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. При цьому зазначив, що підставою для закриття провадження у справі є саме відсутність предмета спору, а не відмова позивача від позову, оскільки після відкриття провадження у справі він виконав позовні вимоги та сплатив суму в розмірі 48982,50 грн у рахунок погашення кредитної заборгованості.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, враховуючи, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою постановлення ухвали у справі є дата складання повного її змісту, що не є порушенням прав учасників щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши подані заяви та матеріали справи, дійшов таких висновків.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленими після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Позивач клопоче про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від заявлених позовних вимог у частині стягнення боргу по кредиту, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Натомість відповідач зазначає, що наявні підстави для закриття провадження з підстав відсутності предмета спору, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до частин 1-3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторони до матеріалів справи долучили квитанції від 31.10.2025 (а.с. 35, 41), згідно з якими ОСОБА_1 вніс готівкою 48982,50 грн в рахунок погашення процентів згідно Кредитного договору №ВОВ-00090 від 12.10.2023 в сумі 6408,74 грн та часткового погашення основної суми кредиту в розмірі 42573,73 грн. Саме така сума заявлена до стягнення позивачем у позовній заяві, яка поступила до суду 21.10.2025, та за якою відкрито провадження у справі 23.10.2025. Тобто, підставою звернення КС "Злет" до суду була наявність заборгованості за кредитним договором, що свідчить про існуваня спору між сторонами на час пред`явлення позову.

Виходячи з викладеного вище, зважаючи на те, що позивач відмовився від позову, що є його процесуальним правом, така відмова не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому її необхідно прийняти, провадження у справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а заяву позивача в цій частині задоволити.

При цьому суд зазначає, що підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, про що клопотав відповідач ОСОБА_1 , відсутні, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що, відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Таких висновків щодо застосування норми права дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

Отже, з огляду на те, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору, у зв`язку з чим відкрито провадження у справі, після чого відповідач ОСОБА_1 погасив заявлену до стягнення заборгованість за кредитним договором, однак невирішеним залишилося питання щодо сплаченого судового збору, який позивач при закритті провадження просить стягнути з відповідачів, що свідчить про існування між сторнами предмету спору як на час пред`явлення позову, так і про залишення між сторонами неврегульованих питань щодо понесених позивачем витрат у зв`язку зі зверненням до суду, тому суд підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору не встановив, а відтак у клопотанні відповідача ОСОБА_1 слід відмовити.

При вирішенні питання про стягнення з відповідачів на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивач до початку розгляду справи по суті відмовився від позову і така відмова прийнята судом, то суд вважає за необхідне повернути йому з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору (а.с. 17), що становить 1514,00 грн (3028грн * 50 %).

Згідно із ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на те, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачами після пред`явлення позову та просить стягнути з останніх понесені ним витрати у вигляді сплати судового збору, однак, враховуючи, що 1514,00 грн сплаченого судового збору йому слід повернути з державного бюджету, суд уважає, що з відповідачів на його користь слід стягнути 1514,00 грн сплаченого судового збору, з кожного по 504,66 гривень (1514,00грн/3), а заяву КС "Злет" в цій частині задоволити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

заяву представника позивача Кредитної спілки "ЗЛЕТ" про відмову від позову та стягнення судового збору задовольнити частково.

Прийняти відмову позивача Кредитної спілки "ЗЛЕТ" від позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Провадження у цивільній справі № 343/2060/25 за позовом Кредитної спілки "ЗЛЕТ" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки "ЗЛЕТ" по 504 (п`ятсот чотири) гривні 67 копійок із кожного сплаченого судового збору.

Повернути Кредитній спілці "ЗЛЕТ" 1514,00 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень сплаченого судового збору.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.М.Монташевич