Справа № 304/2487/25 Провадження № 2/304/879/2025
У Х В А Л А

17 листопада 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований у Виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, про що 20 липня 1991 року складено відповідний актовий запис № 02.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішеннях «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04), «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria) заява № 7360/76, Європейський Суд з прав людини визначив, що термін «суд, встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 8 ст. 187 цього Кодексу суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

У позовній заяві відповідачем зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1953761 від 30 жовтня 2025 року, відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Як вбачається з повідомлення Кам`янської міської ради від 13 листопада 2025 року № 8вих-21/8/3, за інформацією, яка міститься в реєстрі Кам`янської міської територіальної громади, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 27 серпня 1992 року по теперішній час.

Таким чином встановлено, що позивачем позов пред`явлено про розірвання шлюбу до відповідача фізичної особи з порушенням правил підсудності, визначених ст. 27, 28 ЦПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Що стосується посилань позивача ОСОБА_2 на те, що вона не має можливості виїхати за місцем реєстрації відповідача у зв`язку із ситуацією, яка склалася у нашій державі (воєнними діями), а також змушена перебувати тут через необхідність оформити всі належні документи, пов`язані із загибеллю її сина, а відтак у порядку ч. 2 ст. 28 ЦПК України справа підлягає розгляду саме Перечинським районним судом, суддя зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що будучи зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1953715 від 30 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 14 травня 2025 року значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 .

Законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, позовних заяв чи заяв з процесуальних питань, в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 (провадження № 14-48цс22).

Відтак покликання позивача ОСОБА_2 на те, що вона не має можливості виїхати до місця проживання відповідача не заслуговують на увагу.

Крім цього, до позовної заяви дійсно додано копію свідоцтва про смерть сина сторін ОСОБА_3 . Однак матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що у позивача ОСОБА_1 існує необхідність оформлення документів, пов`язаних із загибеллю сина.

Відтак, вказані твердження позивача ОСОБА_1 також не можуть бути прийняті до уваги.

При цьому доказів того, що на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти, або позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання чи перебування відповідача, до позовної заяви не надано. Також відсутні докази домовленості подружжя (письмова угода, тощо) про можливість розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З огляду на вищевикладене, підстави для визначення підсудності за вибором позивача, передбачені ч. 2 ст. 28 ЦПК України, суддею не встановлені.

Отже, на підставі вищевикладеного суддя приходить до висновку, що оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 , тому дану справу слід передати на розгляд іншому суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона належить, а саме Південному районному суду міста Кам`янського (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Конституції, 64).

Окремо суддя вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Позивач ОСОБА_1 раніше вже зверталася до Перечинського районного суду Закарпатської області з аналогічним позовом.

Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 червня 2022 року у цивільній справі № 304/1114/22 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська (51909 Дніпропетровська область м.Кам`янське, просп. Конституції, 64).

Однак ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без розгляду, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, тобто за заявою самої ОСОБА_1 .

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили 30 серпня 2022 року.

Керуючись ст. 27 ч. 1, 31 ч. 1 п. 1, 187 ч. ч. 6-7, 9, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд Південного районного суду міста Кам`янського (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Конституції, 64).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя:Ганько І. І.