Справа № 348/2296/25
Провадження № 2/354/716/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2025 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення сервітутів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, виправлення помилок приватизаційного акту,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про порушення сервітутів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, виправлення помилок приватизаційного акту.

26.06.2025 ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А. дану справу передано за територіальною підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 головуючою суддею визначено Ковалюк О.М.

Розглянувши дану позовну заяву, перевіривши додані до неї матеріали, суддя дійшла наступного висновку.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви (заяви) має відбуватись з дотриманням певних умов, зазначених в ЦПК України.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України. Зокрема, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта відповідачки, адреси її електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету її та позивача.

Крім того, зі змісту позовної заяви видно, що вона не містить відомостей, передбачених пунктами 6-9 частини 3 ст. 175 ЦПК України.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

За змістом приписів ч. 5-7 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Системний аналіз положень ст.ст. 14, 43, 175, 177 ЦПК України вказує на те, що ці норми наділяють позивача правом на звернення до суду з позовною заявою в одній із форм на вибір: паперовій чи електронній (через систему ЄСІТС). Однак, у залежності від обраної форми звернення вказані положення ЦПК України по-різному розподіляють обов`язок позивача направлення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а саме:

- при застосуванні паперової форми позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, і в подальшому обов`язок по направленню цим учасникам справи копії позовної заяви з додатками покладається на суд;

- при обранні електронної форми позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу (з описом вкладення).

У даному випадку, якщо відповідач не має електронного кабінету, відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України позивач повинен надати підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення.

Також, у порушення зазначених вище вимог до позовної заяви, позивачем не додано копії всіх документів, що додаються до неї. Зокрема у додатках до позовної заяви зазначено:

- пояснювальні записки, але додана тільки одна,

- аудіозаписи розмов нові і 30 річної давності як головні докази, однак долучено тільки надрукований текст з посиланнями та коментарями, жодних аудіозаписів не долучено;

- електронний підпис (або родинна печатка Ілитчуків-Луцяків), які теж відсутні в матеріалах справи.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, і позивачу слід уточнити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та додати всі наявні в нього докази, що їх підтверджують, оскільки з аналізу змісту заяви встановлено, що вона вищезазначених вимог не містить, а саме:

відсутні документи, які б підтверджували належність ОСОБА_1 на праві власності спірної земельної ділянки, власником якої він себе вважає; оскільки визначальним для захисту права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, передбаченого ст. 391 ЦК України, є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю;

не долучено договору сервітуту, на який посилається позивач;

не надано приватизаційного сертифікату, який ОСОБА_1 просить визнати недійсним та відсутні відомості про звернення до землевпорядника з вимогою про виправлення помилок у приватизаційному сертифікаті, тощо.

Щодо визнання факту автоматичного прийняття спадщини, то позивачем також не викладено обставини з посиланням на докази, які би свідчили, що заявник є сином особи (матері), майно якої він успадкував; як і не вказано паспортних та інших особистих даних, в т.ч. дату смерті матері заявника; та не зазначено докази на підтвердження обставини проживання заявника на даній земельній ділянці на час смерті матері.

Згідно з вимогами ст. 318 ЦПК України в заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як встановлено зі змісту поданої заяви, заявник просить визнати факт автоматичного прийняття ним спадщини на підставі ст. 1268 ЦК України і факт прямої передачі його спадку дітям від його мами, а не від племінниці, оскільки він все життя проживав на даній ділянці та утримував господарство.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з правовим висновком викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого, самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживали разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові ВС від 03.03.2021 у справі № 747/467/18 під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Однак матеріали заяв не містять докази, які б підтверджували викладені в заяві обставини.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3028 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, остання містить чотири вимоги немайнового характеру, зокрема усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання недійсним приватизаційний акт, зобов?язання землевпорядників вчинити певні дії, визнати факт прийняття спадщини, однак позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору лише за одну позовну вимогу у сумі 1 211,20 грн (квитанція про сплату: №0288-2231-4930-5746 від 22.09.2025).

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічне положення міститься в п. 10 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014, відповідно до якого подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн, а 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 211,20 грн.

З урахуванням наведеного, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 3 633, 60 грн, та надати суду підтвердження відповідної сплати.

Судовий збір за подання позовної заяви до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області має бути перераховано або внесено до: Отримувач коштів: ГУК в Ів.-Фр.об/ ТГ Яремче/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA0009674; «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)».

Вищенаведені недоліки заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі й для суду.

Суд звертає увагу, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, оскільки положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, однак право на суд не є абсолютним і воно може бути обмежено, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У пункті 55 рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) зазначено про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав, необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суддя дійшла висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення сервітутів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, виправлення помилок приватизаційного акту залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі неусунення недоліків позовної заяви у зазначений строк заява буде вважатись неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Оксана КОВАЛЮК