Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 листопада 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Крупина Ю. А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через систему «Електронний суд» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір №7978917 про надання споживчого кредиту, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2.

Умовами кредитного договору передбачено: сума кредиту - 10 000,00 грн.; строк - 360 днів з 11.06.2024р.; процентна ставка - 1,50% за один день; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредиту - 54 000, 00 грн.; загальні витрати за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 50 175,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача зі стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом - 64 000,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 60 175,00 грн.; реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом - 9 089,90% річних; реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 3 695,91 % річних; тип процентної ставки за договором - фіксована.

На банківську картку позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн.

20.06.2024 було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 6 000,00 грн. та викласти п. 1.3 Договору в новій редакції: сума кредиту - 16000,00 грн.; денна процентна ставка за весь строк користування - 1,50% в день, за стандартної процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 1,39%; загальні витрати за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 85 590,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 1,39% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 262, 39% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 3 992,74%; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 101 590,00 грн. ; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 96 158,50 грн.

21.03.2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір відступлення прав вимоги №28032025. Згідно вищевказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ЄАПБ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7978917 від 11.06.2024 року.

Позивач зазначає, що відповідач станом на 28.03.2025р. має заборгованість перед ТОВ «ЄАПБ» за договором №7978917 , яка становить 51 990,00 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 16 000,00 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 27 990,00 грн., заборгованості за пенею, штрафами - 8 000,00 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Згідно зі ст. 281 ЦПК України якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення.

При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд також виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 11.06.2024 р між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №7978917, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника.

Договір про надання кредиту №7978917 від 11.06.2024 підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2

11.06.2024 кредитор перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 01.04.2025року.

20.06.2024 було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 6 000,00 грн. та викласти п. 1.3 Договору в новій редакції: сума кредиту -16000,00 грн.; денна процентна ставка за весь строк користування - 1,50% в день, за стандартної процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 1,39%; загальні витрати за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 85 590,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 1,39% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 262, 39% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 3 992,74%; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 101 590,00 грн. ; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 96 158,50 грн.

20.06.2024 кредитор перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 31.03.2025 року.

Отже, з урахуванням Додаткової угоди до договору сторонами визначено умови кредиту: сума кредиту - 16 000,00 грн.; строк - 360 днів з 11.06.2024р.

У розділі 6 кредитного договору сторони перебачили сплату штрафу. Так, у випадку невиконання та /або неналежного виконання споживачем зобов`язань , щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 300,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 100,00 грн., починаючи з 5 ( п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного позивачем, сума заборгованості за договором №7978917 від 11.06.2024 за період з 11.06.2024 по 27.03.2025 складає 16 000, 00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 16 000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 27 990,00грн., сума заборгованості за пенею, штрафами.

28.03.2025 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір відступлення прав вимоги №28032025. Згідно вищевказаного договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №7978917 від 11.06.2024 року.

У Реєстрі боржників №2 за кредитним договором від 11.06.2024 значиться така заборгованість:за основною сумою боргу - 16 000,00 грн.; за відсотками - 27 990,00 грн.; за пенею, штрафами - 8 000,00 грн., а всього 51 990,00 грн.

Вирішуючи питання по те, чи було укладено договір, чи отримала відповідачка кредитні кошти, чи виник у відповідачки обов`язок здійснити платежі на користь позивача тау якому розмірі, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтею 205, 207 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що всупереч умов кредитного договору та норм закону відповідач допустив порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором для погашення його договірних зобов`язань.

Зокрема, як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір неповернутого тіла кредиту за кредитним договором становить 16 000 грн.

У зв`язку з неповерненням суми тіла кредиту у передбачені договором строки позивач просив стягнути таку суму судовим рішенням.

Позивач також просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 27 990,00 грн.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України».

За умовами договору кредитні кошти надавалися на 210 днів під проценту ставку - 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Позивач нарахував відсотки за період з 11.06.2024 по 09.10.2024, тобто в межах дії кредитного договору.

Відтак, позивач довів розрахунками розмір заборгованості зі сплати відсотків за договором у розмірі 27 990,00 грн.

Що стосується вимог про стягнення штрафів у розмірі 8 000, 00грн. за кредитним договором № 7978917 від 11.06.2024, суд зазначає таке. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту:

«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню: щодо стягнення 16000 грн. заборгованості за кредитом та 27990 грн. заборгованості по сплаті відсотків, що разом становить 43990,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №121932 від 30.06.2025року.

Із урахуванням наведеного, у зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково - на 84,61%, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2562,06 грн. (84,61% від суми 3028 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 625,630, 631, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 43 900,00 грн. та 2562,06 грн. судового збору, а всього стягнути 46 462,06 грн. (сорок шість тисяч чотириста шістдесят дві гривні 06 копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Суддя Т. В. Войтенко