Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 подану в особі уповноваженого представника Коваленко О.М., заінтересована особа : Ужгородська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду в порядку окремого провадження із заявою в якій заінтересована особа Ужгородська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Мотивуючи свої вимоги представник заявника вказує на те, що 15.11.2000 року ОСОБА_1 було видано державний акт на право приватної власності на землю IV-ЗК №017344, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3092.

Зазначає, що даним документом, передбачалась передача земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею, 0,084 га для обслуговування житлового будинку, який буде побудований на даній земельній ділянці.

При видачі Державного акту були допущена помилка у написанні прізвища заявника, яке було вказане як « ОСОБА_3 », а в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області області 12 березня 1997 року, прізвище зазначене як « ОСОБА_4 »

Представник зазначає, що Державною реєстраційною службою заявнику було відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку у зв?язку із помилкою у прізвищі, вносити будь-які зміни та виправлення до правовстановлюючого документу органом, що його видав не має можливості.

В даний час розбіжність у правильності прізвища заявника у правовстановлюючому документі унеможливлює здійснити державну реєстрацію об?єкта права власності,тому виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу.

Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для оформлення права власності та всіх необхідних документів.

З посиланням на викладене, представник просить суд встановити факт приналежності ОСОБА_1 Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3К №017344 виданого 15 травня 1994 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,084 га та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3092.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник заявника подав до суду заяву згідно якої просить розглянути справу у їх відсутності, вимоги заяви підтримує.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином.

Заяви. Клопотання.

27.08.2025 року заявником подано до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

23 липня 2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду заяву залишено без руху.

31 липня 2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як встановлено судом, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.1997 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області прізвище , ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно картки фізичної особи - платника податків виданої Державною податковою інспекцією у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області про присвоєння ідентифікаційного номеру від 01.12.2015 року, прізвище , ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якої приєднана до матеріалів справи.

Судом встановлено, що згідно договору дарування частини будинку від 09.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Осташ В.А. вбачається, що даритель ОСОБА_5 обдарувала, а обдарований ОСОБА_1 прийняв у дар 3/6 частин жилого будинку з надвірними будовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не заперечує проти приватизації її частки земельної ділянки під АДРЕСА_1 своїм братом ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою від 08.02.2000 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Судом встановлено, що 11.04.2000 року ОСОБА_1 звернувся до міського голови Сембера С.В. з заявою, згідно якої просив передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,084 га., для обслуговування житлового будинку, що підтверджується даними заяви від 11.04.2000 року, копія якої приєднана до матеріалів справи.

Судом встановлено, що згідно архівного витягу з рішення Ужгородської міської ради XXIV сесії ІІІ скликання від 28.09.2000 року «Про надання та приватизацію земельних ділянок» передано у приватну власність громадянам раніше надані земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_1 пл. 0,084 га по АДРЕСА_1 , код 9220.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю, за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3092 від 15.11.2000 року, такий виданий на прізвище, ім`я та по батькові заявника ОСОБА_1 , копія якого приєднана до матеріалів справи.

Отже, в Державному акті на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3092 від 15.11.2000 року , не вірно (помилково) записано прізвище особи, якій видано державний акт, а саме зазначено « ОСОБА_3 », замість вірного - « ОСОБА_4 ».

Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявника можливості на володіння та розпорядження належним йому майном, оформити права власності та всіх необхідних документів , заявник вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав.

У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3092 від 15.11.2000 року , який виданий на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , містить розбіжність в написанні прізвища власника земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , отриманого на підставі рішення Ужгородської міської ради XXIV сесії ІІІ скликання від 28.09.2000 року, із прізвищем зазначеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.1997 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області .

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Встановлення факту належності необхідно заявнику для здійснення оформлення права власності на земельну ділянку.

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що заявник належними і допустимими доказами довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3092 від 15.11.2000 року виданий на ім`я ОСОБА_1 , належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явнику паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.1997 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 17.11.2025 року, дата складання повного судового рішення17.11.2025 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -17.11.2025 року.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81, 89, 293,294,315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 подану в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 , заінтересована особа : Ужгородська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явнику паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.1997 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області Державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3092 від 15.11.2000 року , а саме земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , отриманого на підставі рішення Ужгородської міської ради XXIV сесії ІІІ скликання від 28.09.2000 року.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_2 );

Заінтересована особа : Ужгородська міська рада (місце знаходження: м. Ужгород, вул. Загорська, 19/3) .

Дата складання повного тексту рішення суду 17.11.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца