Єдиний унікальний номер 448/1878/24
Провадження № 2/448/99/25
У Х В А Л А

(повний текст)

17.11.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Тхір О.Т.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Борисенка В.В.,

представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Демчук Г.В.

та представника органу опіки та піклування Чури Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Демчук Галини Володимирівни про закриття провадження, подане в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, про визначення місця проживання дітей.

Представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Демчук Г.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у даній справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору, з тієї підстави, що у сторін не було і немає спору щодо місця проживання дітей, оскільки діти як проживали разом батьком за адресою: АДРЕСА_1 , так і надалі проживають з ним, про що свідчать довідки з місця проживання та реєстрації їхніх дітей. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 ніколи не ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, спілкується з дітьми, цікавиться їхнім здоров`ям та навчанням, бере участь в їх матеріальному забезпеченні, про що свідчать довідки з Мостиського відділу ДВС про вчасну сплату коштів і відсутність заборгованості по аліментах. Стверджує, що вказані обставини свідчать про відсутність предмету спору, що згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Сторона позивача в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання про закриття провадження відмовити через його безпідставність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак її інтереси представляє адвокат Демчук Г.В.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Демчук Г.В. в судовому засіданні зазначила, що підтримує попередньо подане нею клопотання про закриття провадження у вказаній цивільній справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору та просить таке задовольнити.

Представник органу опіки та піклування - Чура Р.М. у судовому засіданні вказала, що вирішення даного клопотання залишає на розсуд суду.

Проаналізувавши матеріали даної цивільної справи та доводи поданого представником відповідачки клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись до суду із зазначеним цивільним позовом, позивач просив визначити місце проживання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого самостійного виховання та утримання разом з ним (позивачем) батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 12.09.2024 року у справі ЄУН 448/1467/24 шлюб між сторонами було розірвано. У шлюбі в них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про народження дітей.

З пояснень викладених відповідачкою ОСОБА_2 у відзиві вбачається, що остання після розірвання шлюбу, по вимозі колишнього чоловіка стала проживати окремо та займатися облаштуванням своїх побутових умов на новому місці, у зв`язку з чим їхні діти залишилися проживати з позивачем, про що вона не заперечує. Крім того, зазначила, що до вересня 2024 року діти проживали з нею.

Крім того, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради №11 від 20.12.2024 року було затверджено висновок органу опіки та піклування Мостиської міської ради щодо визначення місця проживання дитини, яким визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком.

Відповідно до вимог п. 72 постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» орган опіки та піклування розглядає питання щодо визначення місця проживання дитини за наявності спору між батьками.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2020 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зроблено висновок, що «закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 та від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц також зазначив про те, що відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі.

Суд вважає за необхідне наголосити, що у випадку відсутності спору щодо визначення місця проживання, між батьками, як визначено у ч. 1 ст. 109 СК України, може бути укладений письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Однак, такого змісту договір сторони по справі не укладали.

Таким чином, сама по собі відсутність заперечень з боку відповідачки щодо проживання дітей разом із позивачем, тобто батьком дітей дитини, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, а тому суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, що визначений статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Аналізуючи наведене та враховуючи позицію відповідачки, суд відзначає, що сама по собі відсутність заперечень відповідачки щодо проживання дитини разом з батьком не свідчить про відсутність предмету спору.

Суд враховує, що на час пред`явлення позову сторони в договірному порядку добровільно не вирішили питання щодо місця проживання дитини, батьками якої вони є. Отже, зазначене свідчить про існування предмету спору у цій справі щодо визначення місця проживання дитини.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, що має наслідком відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.182, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Демчук Галини Володимирівни про закриття провадження відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 18.11.2025 року.

Суддя Ю.В.Кічак