Справа № 559/3135/25
Провадження № 2/559/1206/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мацей Олена Василівна, до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 23.10.2024 розірвано. Від шлюбу у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.10.2024 Дубенським міськрайонним судом було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі частина його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття. 10.12.2024 державним виконавцем Дубенського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вказаного судового наказу. Відповідач ОСОБА_2 не виконує судовий , сплатив аліменти лише в березні 2025 року у розмірі 3873,61 грн. Станом на 10.07.2025 заборгованість зі сплати аліментів становить 21 172,33 грн, відповідно згідно розрахунку розмір неустойки (пені) на суму заборгованості за період з 08.10.2024 по 10.07.2025 становить 28 766,37 грн. Враховуючи вимоги ст.. 196 СК України, вважає, що є усі підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 100% розміру заборгованості, а саме у розмірі 21 172,33 грн.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.11.2025 представник відповідача клопотав долучити до справи судове рішення апеляційного суду. Інших заяв та клопотань по суті позовних вимог до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23.10.2024 шлюбу між сторонами розірвано (а.с.9).

16.10.2024 Дубенським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частина його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Вказаний судовий наказ стягувачем було пред`явлено до виконання та держаним виконавцем Дубенського ВДВС було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_4 (а.с.12).

Згідно розрахунку Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 10.07.2025 становить 21 172,33 грн.(а.с.13).

Також, судом встановлено, що 16.04.2025 Дубенським міськрайонним судом було постановлено заочне рішення, яким вирішено припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 на утримання сина, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 16.10.2024 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області у справі № 559/3810/24, починаючи з 0810.2024, а також вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2025 року (дня подання заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-17).

Вказаним рішенням встановлено, що син сторін ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_2 та перебуває на його утриманні. Мати дитини, позивачка у даній справі, з 2020 року перебуває за кордоном, де живе та працює.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 28.10.2025 рішення Дубенського міськрайонного суду від 16.10.2024 залишено без змін (а.с.19-25).

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства відносяться справедливість, добросовісність та розумність.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, добросовісність розуміється як стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Принцип добросовісності лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), що ґрунтується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України, пеня за несплату аліментів може бути стягнута лише за умови, що заборгованість по аліментах виникла з вини платника аліментів. Згідно судових рішень встановлено, що син сторін фактично проживав з батьком увесь період, за який позивачкою заявлено вимогу про стягнення пені, і витрати по утриманню дитини здійснювалися відповідачем. Таким чином, аліменти, які ОСОБА_1 формально вимагала, не використовувалися та не могли використовуватися нею для потреб дитини, що спростовує твердження про вину відповідача щодо несплати аліментів. Зазначені обставин підтверджуються заочним рішенням суду від 16.04.2025, яке набрало законної сили 28.10.2025 і в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України.

Дії ОСОБА_1 , яка не проживаючи зі своєю малолітньою дитиною, звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на її утримання, а в подальшому, із позовом про стягнення пені за несплату батьком дитини аліментів, достеменно розуміючи, що у нього такого обов`язку не було, оскільки саме з відповідачем проживає малолітній ОСОБА_3 , не узгоджується із загальним принципом добросовісності як стандарту поведінки в цивільних правовідносинах.

Оскільки винна поведінка боржника, яка є необхідною умовою для нарахування та стягнення пені відповідно до чинного законодавства, відсутня, то заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. В підсумку, в задоволенні позову суд відмовляє внаслідок безпідставності.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 196 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представниця позивачки: адвокат Мацей Олена Василівна, НОМЕР_2 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Пащук Тарас Сергійович, РНОКПП НОМЕР_3 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суддя: О.Ю. Жуковська