УХВАЛА

18 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 202/5220/22

провадження № 61-14289зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану вчиненим кримінальним правопорушенням, у розмірі 516 970,81 грн, інфляційні втрати та 3 % річних у розмірі 4 423 176,86 грн, упущену вигоду у розмірі 7 136 375,31 грн та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 3 000 000,00 грн;

- зазначити обов`язок і право стягнення 1 949 289,13 грн з ОСОБА_2

у відшкодування спричинених інфляційних витрат, упущеної вигоди і відшкодування моральної шкоди солідарним з ОСОБА_3 , з якого зазначену суму збитків і шкоди стягнуто рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року;

- зазначити обов`язок і право стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 516 970,81 грн солідарним

з ОСОБА_3 , з якого зазначені грошові кошти витребувано

з незаконного володіння рішенням Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 20 червня 2011 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня

2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану вчиненим кримінальним правопорушенням, у розмірі 516 970,81 грн, яку стягувати солідарно з ОСОБА_3 відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 0417/2-154/11 від 20 червня

2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати

в розмірі 4 509 222,61 грн та 3 % річних у розмірі 299 837,90 грн, упущену вигоду

у розмірі 8 592 560,55 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 000,00 грн.

У частині вимог зазначити обов`язок і право стягнення 1 949 289,13 грн

з ОСОБА_2 у відшкодування спричинених інфляційних витрат, упущеної вигоди і моральної шкоди солідарним з ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі

в розмірі 14 493,60 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня

2023 року скасовано та прийнято нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зосименко С. Г. задоволено частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та упущеної вигоди залишено без змін.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди скасовано, справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-14183св24).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення в частині розміру стягнення моральної шкоди змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну компенсацію моральної шкоди у розмірі 2 304 000,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 15 жовтня 2025 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовлено.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката

Хандоги В. В. відмовлено.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката

Хандоги В. В. про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року відмовлено.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Хандоги В. В. залишено без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року залишено без змін (провадження № 61-8074св25).

14 листопада 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 квітня 2025 року.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про її повернення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 427 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд не є судом, який у цій справі ухвалював своє судове рішення, а при касаційному перегляді залишив без змін постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року в частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та упущеної вигоди, а в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Отже, постанова Верховного Суду від 16 квітня 2025 року, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 квітня 2025 рокупідлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 259, 423, 425, 427 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць