Справа № 352/2158/25
Провадження № 2/352/1220/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

15.09.2025 року позивач звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що з 25.06.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу шлюбу проживають разом із позивачем.

Зазначає, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 14.03.2016 року на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в сумі по 600 грн на кожного. На даний час старший син навчається у професійному училищі. Суми аліментів, що стягуються не вистачає навіть на транспортні витрати. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, оскільки його призвано на військову службу і він має постійний заробіток. При цьому відповідач не має інвалідності, немає інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні, має задовільний стан здоров`я.

Тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила визначити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача. На обґрунтування відзиву зазначила, про те, що ОСОБА_2 , є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за призовом у в/ч НОМЕР_1 з 17 січня 2024 року, утримує двох дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованості по аліментах не має, сплачує регулярно аліменти, надсилає кошти на додаткові витрати по своїй змозі.

Однак, на утриманні ОСОБА_2 , перебувають не тільки його діти, а й його матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом 2 групи (Загальні захворювання), так як в неї виявлені злоякісні новоутворення прямої кишки, хронічна ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба серця без серцевої недостатності, цукровий діабет 2 типу, рекомендований курс фармакотерапії при новоутворенні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне утворення від 08.03.2024 року.

Тому з такими порушеннями стану здоров`я, ОСОБА_6 потребує постійного медичного супроводу та значних коштів на її лікування, які надає їй виключно її єдиний син ОСОБА_2 , що підтверджується квитанцією № P24AD9554 від 19.12.2024 року на суму 80 050,00 грн. та квитанцією № P24AD0769 від 23.12.2024 року на суму 30 050,00 грн.

Окрім відповідач надає матеріальну додаткову грошову допомогу готівкою, також має витрати на матеріально-технічного забезпечення для виконання військових обов`язків, а саме: спорядження, техніки, на ремонт техніки, задля можливості виконання ним обов`язків з захисту Батьківщини від агресора в умовах воєнного стану.

Крім цього, відповідач у зв`язку з отриманою травмою, змушений був нести додаткові витрати на лікування та станом на зараз має проблеми із здоров`ям, що потребує систематичного медичного спостереження.

Позивач у позовній заяві просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачу суд направляв копію ухвали про відкриття провадження у справі, разом із позовною заявою з додатками, датою вручення яких є 04.10.2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 22.09.2025 року відкрито провадження в цивільній справі.

Ухвалою суду від 22.10.2025 року постановлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Михайлюк А.Р. про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін, - відмовити.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.03.2009 року виконавчим комітетом Радчанської сільської ради Тисменицького району у сторін ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_7 (а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21.10.2013 року виконавчим комітетом Радчанської сільської ради Тисменицького району, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_8 (а.с.4).

Відповідно до рішення Тисменицього районного суду від 14.03.2016 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 на утримання дітей по 800 грн (а.с.5).

Відповідно до рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 року зменшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 до 600 грн на кожну дитину (а.с.6-8).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 28.10.2020 року ОСОБА_10 28.10.2020 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , про що зроблено актовий запис №2007. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 » (а.с.10).

У відповідності до довідки №12018 від 29.08.2025 року Департаменту адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстровані разом із ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно з довідкою від 09.10.2025 року №1640, ОСОБА_2 , є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі за призовом у в/ч НОМЕР_1 з 17 січня 2024 року, що підтверджується також військовим квитком серії НОМЕР_5 (а.с.21).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_6 від 03.02.1983 р.н. ОСОБА_5 , є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.31).

Відповідно до довідки №118/131 11/35в, виданої Радчанським старостинським округом Івано-Франківської територіальної громади від 13.10.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно перебуває на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.38).

Матір відповідача, ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи (Загальні захворювання), що посвідчується пенсійним посвідченням № НОМЕР_7 серії НОМЕР_8 від 27.02.2024 року (а.с.24).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 08.03.2024 року у ОСОБА_5 виявлені клінічні захворювання (а.с.25-26).

Відповідно до виписки №5810 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення від 24.12.2021 року ОСОБА_2 встановлений діагноз: закритий перелом обох кісток н/3 правої гомілки (а.с.32).

Згідно з квитанцією № P24AD9554 від 19.12.2024 року та квитанцією № P24AD0769 від 23.12.2024 року, ОСОБА_5 від ОСОБА_2 здійснено переказ коштів на суму 80050,00 грн. на суму 30050,00 грн відповідно (а.с.22-23).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Конвенцією про права дитини, Сімейним кодексом України.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються також і Законом України «Про охорону дитинства» та Сімейним кодексом України.

Так відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Нормою ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ст. 182 цього кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Так, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлено, діти проживають разом із матір`ю, відповідач проходить військову службу та отримує матеріальне забезпечення, окрім цього на утриманні має матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, яка має окрім цього інші захворювання, які потребують значних витрат на лікування.

Відтак суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу набрання рішенням законної сили, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Такий розмір аліментів буде відповідати закону, і не порушує прав і законних інтересів неповнолітніх дітей та відповідача.

Отже, позов слід задовольнити частково.

VІІ. Судовий збір.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. з відповідача в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», ст.4,5,12,13,81,82 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст.263-265,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 року по справі №352/193/16-ц та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення кожною дитиною повноліття.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Припинити стягнення аліментів, визначених рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.04.2016 року по справі №352/193/16-ц, з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_9 ;

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_10 .

Рішення складене в повному обсязі 21.11.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.