Справа № 595/1478/25
Провадження № 2/595/568/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»), в інтересах якого діє адвокат Руденко К.В., звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № В05.13066.003870044 від 19.04.2018 у розмірі 69004,80 грн, з яких: 26296,88 грн - сума заборгованості за кредитом; 15709,28 грн - сума заборгованості за процентами; 26998,64 грн - сума заборгованості за плату за обслуговування, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 19.04.2018 між між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № В05.13066.003870044, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 35940,00 грн, включаючи страховий платіж (у разі наявності) терміном до 19.04.2021 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,5 % річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості згідно графіку щомісячних платежів. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 69004,80 грн, яка складається з 26296,88 грн. заборгованості за кредитом, 15709,28 грн заборгованості за процентами, 26998,64 грн заборгованості за плату за обслуговування кредитної заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс», укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». 26.07.2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, станом на дату звернення позивача до суду заборгованість в сумі 69004,80 грн не сплатив. Позивач просив стягнути з відповідача також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 422,40 грн та правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, зокрема і шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від нього не надходило.

З підстав, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 19.04.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № В05.13066.003870044, згідно якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 35940,00 грн включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

Згідно п.п.1.3., 1.4. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 10 % (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 19,5%.

Згідно п.2.5 кредитного договору нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором.

Крім того, ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому сторони узгодили спосіб та строк кредитування, мету отримання кредиту, розміри процентної ставки, реальної річної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту.

На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено наступні докази: кредитний договір № В05.13066.003870044 від 19.04.2018, паспорт споживчого кредиту, додаток до паспорта споживчого кредиту графік щомісячних платежів за кредитним договором, заяву-анкету, згоду фізичної особи-суб`єкта кредитної історії, згідно яких сторонами погоджено плату за користування позикою, порядок її повернення та встановлена сукупна вартість позики. Усі зазначені документи підписані власноруч відповідачем ОСОБА_1 , отже, останній ознайомився з умовами кредитування та погодився на умови кредитного договору.

Акціонерне товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується випискою по рахунку, складеною 25.07.2023,кредит № В05.13066.003870044 від 19.04.2018, рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 19.04.2018 по 25.07.2023.

У суду відсутні підстави вважати, що відповідачем ОСОБА_1 оспорюються обставини укладення кредитного договору № В05.13066.003870044 від 19.04.2018 між ним та АТ «Ідея Банк», а також факт отримання та використання кредитних коштів, оскільки відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, із зустрічним позовом не звертався.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № В05.13066.003870044 від 19.04.2018, станом на 25.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 69004,80 грн, що складається з: 26296,88 грн заборгованість за основним боргом; 15709,28 грн заборгованість за відсотками; 26998,64 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (плата за обслуговування кредитної заборгованості).

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна», правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс»,укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за зазначеними кредитними договорами перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна».

26.07.2023 між ТОВ «Росвен Інвест Україна»,правонаступником якого є ТОВ «Свеа Фінанс»та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», що також підтверджується витягами з реєстру боржників.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від сум позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з вимогами ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Таким чином, позивач на праві нового кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом від позичальника за вказаними вище кредитними договорами.

Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується довідкою-розрахунком, випискою по рахунку за кредитним договором, які надані суду та відповідачем не спростовані, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором № В05.13066.003870044 від 19.04.2018 в сумі 26998,64 грн, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду, зокрема правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, а також положень Закону України «Про споживче кредитування», нарахування платежів, що не є оплатою за окрему, чітко визначену та реально надану послугу, визнається нікчемним. Це стосується випадків, коли така плата фактично є прихованою комісією за дії, що є обов`язком кредитодавця або вже включені до загальної вартості кредиту, яка сплачується споживачем у вигляді процентів.

Банк не має права стягувати з позичальника оплату за дії, які він виконує на власну користь (ведення кредитної справи, облік заборгованості, розрахунки за кредитним договором тощо), або за дії, що виконуються на користь позичальника (наприклад, прийняття платежу), чи за дії, пов`язані з укладенням, зміною або припиненням правовідносин за кредитним договором. Іншими словами, банк не вправі стягувати з позичальника плату за управління кредитом, оскільки такі дії є невід`ємною частиною виконання банком його обов`язків за кредитним договором та відповідають економічним інтересам лише банку.

Матеріали справи не містять доказів надання відповідачу окремих та чітко визначених послуг, що обґрунтовували б нарахування плати за «обслуговування кредитної заборгованості». Відтак, суд дійшов висновку, що така плата не відповідає вимогам законодавства та умовам кредитного договору і не підлягає стягненню з відповідача, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Тому, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеною заборгованість за кредитним договором № В05.13066.003870044 від 19.04.2018 станом на 25.07.2023 в сумі 42006,16 грн, яка складається із: 26296,88 грн заборгованості за кредитом, 15709,28 грн заборгованості за процентами.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Водночас суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Позивач при зверненні до суду із позовом поніс судові витрати на суму: 2422,40 грн - зі сплати судового збору, 10000 грн - витрат на правову допомогу, що підтверджується договором № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, витягом з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 109 від 25.09.2025 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 та платіжною інструкцією № 3186 від 25.09.2025, разом - 12422,40 (2422,40+10000) грн.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково (42006,16 грн із 69004,80 грн, що становить 60,87 %), на підставі частини першої 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 7561,51 (60,87 % від 12422,40) грн судових витрат, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 258, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за кредитним договором № В05.13066.003870044 від 19 квітня 2018 року, в розмірі 42006 (сорок дві тисячі шість) грн 16 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 7561 (сім тисяч п`ятсот шістдесят одну) грн 51 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», , адреса місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л. І. Созанська