Справа № 352/2175/25
Провадження № 2/352/1229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гриньків Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.

16.09.2024 року представник ТОВ "Бізнес Позика" звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.10.2024 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №512991-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику грошові кошти в сумі 40 000 грн на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 з відсотковою ставкою 1% на день на умовах строковості, поворотності, платності, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Однак, всупереч умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 108 400 грн, що складається з: 40000 грн.- сума прострочених платежів по тілу кредиту; 61600 грн.- сума прострочених платежів по процентах, сума прострочених платежів за комісією 6800 грн, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором та судовий збір.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за відсутності представника Позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, яка відповідачу була вручена 05.10.2025 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву не скористалася.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 22.09.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, витребувано докази.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 16.10.2024 року було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 512991-КС-001про надання кредиту, яку ОСОБА_1 прийняла (акцепт) на умовах, визначених офертою (а.с.14-15, 26).

Згідно умов договору №512991-КС-001 від 16.10.2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 40 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів (а.с.15зв-25).

Строк, на який надається кредит 24 тижні. Процентна ставка за кредитом: стандартна - 1% в день фіксована, комісія за надання кредиту становить 8000 грн.

Термін дії договору до 02.04.2025 року.

Згідно п. 11.1. договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати вказаної в п. 2.7. договору (окрім п. 11.2.6. договору, який діє протягом передбаченого у зазначеному пункті строку).

Сторони в п. 4.2.2. договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

Згідно п. 11.3.1. підписуючи цей договір, позичальник підтверджує таке: до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування ї придбання.

Зазначений договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатора UA-1151. (а.с.26).

До матеріалів справи також долучено паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту 40000 грн, строк кредитування 24 тижні (169 днів), меті _ для задоволення потреб, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника (процентна ставка знижена 365 % річних,стандартна процентна ставка 365% річних, тип процентної ставки фіксована, комісія за надання кредиту 8000 грн, загальні витрати за кредитом 58289,70 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 98289,70 грн, реальна річна процентна ставка 6669,21% річних), порядок повернення кредиту згідно Графіку платежів, додаткова інформація (зокрема щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту стандартна процентна ставка), інші обставини. Даний паспорт підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2414 (а.с.11-13).

З розрахунку заборгованості за кредитом №512991-КС-001вбачається, що ОСОБА_1 станом на 31.07.2025 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 128400 грн, що складається з: 40000 грн -сума заборгованості по тілу кредиту; 61600 грн -сума заборгованості за процентами, 6800 грн заборгованість за комісією, 20000 заборгованість по штрафам. При цьому за весь період надання кредиту відповідачем було сплачено кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом в розмірі 6000 грн, комісію в сумі 1200 грн. (а.с.32-33).

До матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта ОСОБА_1 , в якому зазначені всі анкетні дані відповідача та інформація стосовно бажаного кредиту, а також номер картки для перерахування коштів НОМЕР_1 (а.с.29).

В матеріалах справи міститься візуальна форма дій клієнта ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ТОВ «БІЗПОЗИКА» щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 512991-КС-001 від 16.10.2024 року, де зазначений перелік послідовних дій як клієнта так і товариства з укладення договору із зазначенням дати і часу на кожну дію (а.с.27-28).

Відповідно до підтвердження ТОВ «ПрофітГід», яке надане ТОВ «Бізнес позика» в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: Номер транзакції: 42909-57112-35834, Дата / час здійснення переказу коштів 16.10.2024 року 19:21:51 год., сума переказу 40000грн, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_3 , емітент платіжної картки отримувача PUMB, код авторизації 853111, призначення переказу: перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. №512991-КС-001 від 16.10.2024 (а.с.30).

З інформації АТ «ПУМБ», яка була надана суду на виконання ухвали від 22.09.2025 року, вбачається, що власником картки № НОМЕР_1 в банку є ОСОБА_1 (а.с.72).

З інформації про рух коштів по банківській карті № НОМЕР_1 за період з 16.10.2024 року по 02.04.2025 року включно вбачається, що 16.10.2024 року ОСОБА_1 на вказаний номер картки було здійснено переказ коштів в сумі 40 000 грн. (диск, а.с.73).

V.Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205 ,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Щодо одноразової комісії за надання кредиту.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження 14-53цс21) зазначила про таке.

Закон № 1734-VIII (ЗУ Про споживче кредитування) у редакції, чинній до 19 жовтня 2019 року (дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року), до загальних витрат за споживчим кредитом відносив витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цей же пункт з 19 жовтня 2019 року визначив, що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

В цьому висновку Велика Палата Верховного Суду зауважує, що згідно п. 8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав споживачів фінансових послуг» від 20 вересня 2019 року, що набрав чинності 19 жовтня 2019 року і положення якого зберігають свою чинність на день перегляду рішення суду першої інстанції), пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» виклали в такій редакції, згідно якої до загальних витрат за споживчим кредитом відносять витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини першої статті 1). Цими ж змінами починаючи з 19 жовтня 2019 року визначено у частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», що до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлено, що позивачем виконано умови договору №512991-КС-001 від 16.10.2024 року, в той же час відповідачем кредит, відсотки за кредитом в повному обсязі сплачено не було. Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №512991-КС-001 від 16.10.2024, тіло кредиту в сумі 40 000 грн не погашено, позивачем правомірно було нараховано відсотки за користування кредитом в сумі 61600 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги про стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом в загальному розмірі 101600 грн за вказаним договором є підставними та підлягають до задоволення.

Окрім цього, кредитний договір передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 8000 грн, яка в повному обсязі відповідачем не була погашена. Наведені приписи ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування» прямо не вказують на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.

А відтак до стягнення також підлягає заборгованість за комісією за надання кредиту в сумі 6800 грн.

Відтак, позов слід задовольнити.

VІІ. Судові витрати.

Згідно з частиною 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.4,10,76-82,89,263-265,268,280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 512991-КС-001 про надання кредиту від 16.10.2024 у сумі 108 400 (сто вісім тисяч чотириста) грн, що складається з: 40 000 (сорока тисяч) грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 61 600 (шістдесят однієї тисячі шестисот) грн суми прострочених платежів по процентах та 6 800 (шести тисяч вісімсот) грн заборгованості за комісією за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене в повному обсязі 21.11.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.