Номер провадження № 2/521/5692/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

за участі секретаря судового засідання Коржеван В.А.

представника позивача Срібна А.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис від 20.07.2020 року № 7118 та видано свідоцтво про смерть серії: НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з квартири загальною площею 44,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (надалі - КП «БТІ» ОМР) від 18.06.2021 року № 2347/02.270 та наданих ним копій правовстановлюючих документів право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна 14.06.1993 року зареєстровано в КП «БТІ» ОМР за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 року, виданого Виробничим об`єднанням «Краян».

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 29.06.2021 року №2 між ОСОБА_3 (прізвище до реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 04.08.1949 року зареєстровано шлюб та складено відповідний актовий запис №751.

Як вбачається з інформації, викладеної в листі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (надалі - Департамент) від 03.06.2021 року № 500/01-08, та картки прописки (Форма А) і поквартирної картки (Форма Б), місце проживання ОСОБА_3 з 05.08.1976 року по 14.08.2020 року було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до поквартирної картки (форма Б), яка додана до листа Департаменту, за вищевказаною адресою було зареєстровано місце проживання ОСОБА_7 , з 05.08.1976 року по 01.10.2001 року, який знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю.

Крім того, з вищевказаної поквартирної картки (форма Б) вбачається, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , був син - ОСОБА_8 , однак останній за вищевказаною адресою зареєстрованим не значився та проживав у м. Владивосток Російської федерації.

Водночас, факт смерті ОСОБА_7 , підтверджено також постановою Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року у справі № 522/5930/21, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з копією свідоцтва про народження від 23.03.2012 року серії: НОМЕР_2 батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зазначене вище додатково підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 від 11.01.2021 року № 5.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 16.07.2014 року серії: НОМЕР_3 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 - чоловік спадкодавця, місце проживання якого було зареєстровано разом зі спадкодавцем, та ОСОБА_8 - син спадкодавця, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 померли.

Вищевказане додатково підтверджується копією листа Департаменту від 15.01.2021 року № 326н/01-38, відповідно до якого станом на 19.07.2020 року, тобто на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 була зареєстрована одноособово, а. отже, спадкоємці, які прийняли спадщину в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України, відсутні.

При цьому, враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_4 , останній проживав та був зареєстрований за однією адресою зі своєю дружиною, ОСОБА_3 є такою, що фактично прийняла спадщину, яка складалася з 1/2 частини спірного об`єкта нерухомого майна, після його смерті.

Так, відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 ) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з копією листа Одеського державного нотаріального архіву від 19.02.2021 року № 580/01-20 ОСОБА_3 , 1928 року народження, було складено три заповіти, а саме:

- заповіт від 23.06.1993 року, посвідчений Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 3-4546, складений на ім`я ОСОБА_8 , стосовно спірного об`єкта нерухомого майна;

- заповіт від 15.01.1998 року, посвідчений Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 2-204, складений на ім`я ОСОБА_8 ;

- заповіт від 04.07.2017 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної квартири ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 1-342, складений на ім`я ОСОБА_12 .

Однак, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується актовим записом про смерть від 16.12.2019 року № 12814.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за 11.01.2021 року № 63132522 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою Оленою Василівною заведено спадкову справу і-2021 (номер у Спадковому реєстрі: № 67044343) після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) в л 11.01.2021 року № 63130642 станом на 14 год. 02 хв. 11.01.2021 року свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавались.

У той же час, 01.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем. Постановою Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року у справі № 522/5930/21 апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено, а саме:

- рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року у :граві № 522/5930/21 скасовано;

- ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем понад п`ять років відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав відповідну касаційну скаргу до Верховного Суду.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 12.10.2023 року у справі 522/5930/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року.

Таким чином, оскільки спадкоємці та законом чи за заповітом, або такі, що прийняли спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 відсутні, спадщина, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає визнанню відумерлою в силу приписів закону. На підставі наведеного Одеська міська рада просила Визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири загальною площею 44,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності ва квартиру загальною площею 44,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_13 позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що померла ОСОБА_3 була його далекою родичкою, тіткою, але документи щодо родинних відносин з нею, не збереглися. ОСОБА_1 розповів, що проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю з 2014 року, він доглядав за нею, а коли тітка померла, то поховав за свій рахунок. У ОСОБА_14 з родичів залишився тільки онук, який проживає у рф, онук звертався до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на його користь, але нотаріус не прийняла цю заяву. Просить суд відмовити ОМР у задоволенні позову, оскільки хоче дожити свій вік у цій квартирі, за місцем реєстрації: АДРЕСА_3 живе його син з родиною, там для нього місця не вистачає.

Представник відповідача адвокат Пятигорець В.І. в судовому засіданні підтвердив заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис від 20.07.2020 року № 7118 та видано свідоцтво про смерть серії: НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з квартири загальною площею 44,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (надалі - КП «БТІ» ОМР) від 18.06.2021 року № 2347/02.270 та наданих ним копій правовстановлюючих документів право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна 14.06.1993 року зареєстровано в КП «БТІ» ОМР за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1993 року, виданого Виробничим об`єднанням «Краян».

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 29.06.2021 року №2 між ОСОБА_3 (прізвище до реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 04.08.1949 року зареєстровано шлюб та складено відповідний актовий запис №751.

Як вбачається з інформації, викладеної в листі Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (надалі - Департамент) від 03.06.2021 року № 500/01-08, та картки прописки (Форма А) і поквартирної картки (Форма Б), місце проживання ОСОБА_3 з 05.08.1976 року по 14.08.2021 року було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, відповідно до поквартирної картки (форма Б), яка додана до листа Департаменту, за вищевказаною адресою було зареєстровано місце проживання ОСОБА_7 , з 05.08.1976 року по 01.10.2001 року, який знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю.

Крім того, з вищевказаної поквартирної картки (форма Б) вбачається, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , був син - ОСОБА_8 , однак останній за вищевказаною адресою зареєстрованим не значився та проживав у м. Владивосток Російської федерації.

Водночас, факт смерті ОСОБА_4 , підтверджено також постановою Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року у справі № 522/5930/21, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з копією свідоцтва про народження від 23.03.2012 року серії: НОМЕР_2 батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зазначене вище додатково підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 від 11.01.2021 року № 5.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 16.07.2014 року серії: НОМЕР_3 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 - чоловік спадкодавця, місце проживання якого було зареєстровано разом зі спадкодавцем, та ОСОБА_8 - син спадкодавця, на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 померли.

Вищевказане додатково підтверджується копією листа Департаменту від 15.01.2021 року № 326н/01-38, відповідно до якого станом на 19.07.2020 року, тобто на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 була зареєстрована одноособово, а. отже, спадкоємці, які прийняли спадщину в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України, відсутні.

При цьому, враховуючи, що на момент смерті Борща 1.1, останній проживав та був зареєстрований за однією адресою зі своєю дружиною, ОСОБА_3 є такою, що фактично прийняла спадщину, яка складалася з 1/2 частини спірного об`єкта нерухомого майна, після його смерті.

Так, відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 ) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно з копією листа Одеського державного нотаріального архіву від 19.02.2021 року № 580/01-20 ОСОБА_3 , 1928 року народження, було складено три заповіти, а саме:

- заповіт від 23.06.1993 року, посвідчений Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 3-4546, складений на ім`я ОСОБА_8 , стосовно спірного об`єкта нерухомого майна;

- заповіт від 15.01.1998 року, посвідчений Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 2-204, складений на :м`я ОСОБА_8 ;

- заповіт від 04.07.2017 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної квартири ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 1-342, складений на ім`я ОСОБА_12 .

Однак, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується актовим записом про смерть від 16.12.2019 року № 12814.

Відповідно до листа Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 27.05.2021 року № 02-19/80 ОСОБА_3 перебувала на обліку в Комунальній установі «Територіальний центр соціального обслуговування та надання соціальних послуг) Малиновського району м. Одеси» як одинока особа у відділенні соціальної допомоги, вдома та користувалась послугами соціального робітника у період з 20.02.2020 року по 19.07.2020 року.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі зл 11.01.2021 року № 63132522 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кисельовою Оленою Василівною заведено спадкову справу 1-2021 (номер у Спадковому реєстрі: № 67044343) після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) в л 11.01.2021 року № 63130642 станом на 14 год. 02 хв. 11.01.2021 року свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавались.

У той же час, 01.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради ого встановлення факту проживання зі спадкодавцем.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року у :ораві № 522/5930/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 понад п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Одеською міською радою подано відповідну апеляційну скаргу до Одеського апеляційного Суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року у справі № 522/5930/21 апеляційну скаргу Одеської міської ради задоволено, а саме:

- рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року у справі № 522/5930/21 скасовано;

- ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем понад п`ять років відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав відповідну касаційну скаргу до Верховного Суду.

Проте, ухвалою Верховного Суду від 12.10.2023 року у справі 522/5930/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 22.08.2023 року.

Таким чином, оскільки спадкоємці та законом чи за заповітом, або такі, що прийняли спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 відсутні, спадщина, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає визнанню відумерлою в силу приписів закону.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб і спадкоємців).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини с день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Частинами 2,3 статті 1277 ЦК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Як раніше зазначалось, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Нормами цивільного законодавства визначено, що заява про визнання спадщини відумерлою розглядається в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні гро підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорюваних прав.

ОСОБА_1 звертався до приватного Одеського міського нотаріального округу Кисельової Олени Василівни з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та в подальшому дії щодо підтвердження свого права на спадкування у судовому порядку.

З цих підстав судом встановлено, що між Одеською міською радою та ОСОБА_1 , існує спір про право власності на спадкове майно.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому суд зауважує, що право суду на збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, у справах позовного провадження є обмеженим відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК, а збирання доказів у порушення наведеної процесуальної норми може призвести до порушення принципу змагальності цивільного судочинства та рівності всіх учасників перед судом.

Отже, додані до позовної заяви докази підтверджують в достатній мірі обставини, викладені у позовній заяві.

Відтак, суд дійшов висновку, що позов Одеської міської ради слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири загальною площею 44,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили воно є підставою для державної реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності ва квартиру загальною площею 44,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.11.2025.

Суддя Ірина Поліщук