Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2263/25
Провадження № 2/494/1157/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Антонишиної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/2263/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

09.10.2025 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2025 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римарю І.А. та враховуючи, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Ширяївського, Іванівського, Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.

У своїй заяві позивач зазначила, що 09.06.2022 року між нею та відповідачем укладено шлюб, за час перебування у шлюбі у подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнім часом стосунки між сторонами погіршились, разом не проживають, відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на сімейні обов`язки щодо ведення спільного господарства та утримання дитини. ОСОБА_1 не працює, перебуває декретній відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трьох років. ОСОБА_2 відмовляється надавати грошові кошти на утримання дочки, його стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє утримувати дитину. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її заяву та стягнути з ОСОБА_2 кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до її повноліття, а також просить стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Ухвалою суду від 14.10.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 року.

Позивач у судове засідання 18.11.2025 року не з`явилася, однак 18.11.2025 року на адресу суду від її представника надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, вказала, що позовну заяву підтримує у повному обсязі (а.с.24).

Відповідач у судове засідання 18.11.2025 року не з`явився, 18.11.2025 року надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.23).

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.

В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Врахувавши думку позивача та відповідача, викладену ними в їх письмових заявах, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд вважає зазначити, що засадами сімейного законодавства України передбачений обов`язок батьків у матеріальних витратах дитини, незалежно від того, з ким із них дитина проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що за час спільного проживання у позивача та відповідача народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.2024 року (а.с.13).

Згідно витягу виданого виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 24.09.2025 року №2025/014033940 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України: Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є батьком дитини і відповідно до ст. ст.180,181 СК України зобов`язаний надавати грошові кошти для утримання дочки, до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до її повноліття.

Положеннями статті 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, а саме: - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з матір`ю (позивачем), дитина не досягла трьох років, тому позивач має право на утримання від чоловіка - батька дітей коштів до досягнення дитиною трьох років.

Суд враховує, що звертаючись з позовом про стягнення на своє утримання аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) з відповідача, позивач обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співмірність з огляду на життєві потреби.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дати подання позовної заяви, а саме з 09.10.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України…»

Керуючись статтями 12, 13, 133, 141, 229, 265, 273 ЦПК України, статтями 80,84,85,180,181,183 Сімейного кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме 09.10.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

У зв`язку з надмірним навантаженням, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.11.2025 року.

Суддя І.А. Римар