Номер провадження: 22-ц/813/354/25
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів:Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2023 року,

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: ОСОБА_2 , правонаступник якого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

У жовтні 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 15.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 1627-н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 16 200,00 доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.06.2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 %. В забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором 15.06.2007 року укладено договір застави транспортного засобу, згідно якого в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 передав у заставу банку рухоме майно, а саме: транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 829,97 доларів США, що еквівалентно 93 953,62 гривень.

Також, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року у справі № 1519/22720/2012 за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором, що виникла після ухвалення заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011, яка станом на 30.11.2012 року складає: 2 560,98 доларів США та 1 920,00 гривень.

У зв`язку з відмовою боржника самостійно виконати вищезазначені рішення суду, позивач AT «Ощадбанк» в порядку передбаченому Закону України «Про виконавче провадження» звернулось до другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів. Проте, рішення Малиновського районного суду Одеської області не виконані у зв`язку з відсутністю майна у боржника на яке можливо звернути стягнення, в тому числі предмету застави, про що зазначено в постановах другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.12.2017 року.

З метою виявлення у позичальника майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за вищевказаним судовим рішенням, а також з`ясування обставин відсутності реєстрації за позичальником предмету застави, представником позивача 17.07.2019 року отримано витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, з якого вбачається, що 17.03.2011 року транспортний засіб - предмет застави перереєстровано та присвоєно номерний знак НОМЕР_2 . Згідно повідомлень працівників головного сервісного центру МВС України в Одеській області, предмет застави - транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , зареєстровано за громадянкою України ОСОБА_1 .

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 1627-н від 15.06.2007 року звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Комінтернівський районний суд Одеської області рішенням від 23.01.2023 року у задоволені позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовив. Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 набула у власність спірний транспортний засіб та в силу закону вважається добросовісним набувачем, що не спростовано належним та допустимим доказами позивачем, тому з підстав наведеного суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав визначених Законом України «Про заставу» та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» просить рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, без всебічної і повної оцінки обставинам справи, не дослідивши та не оцінивши в сукупності надані докази.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент відчуження предмету застави, в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна було зареєстровано відповідне обтяження за реєстраційним номером 9822031, яке підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27117280 від 13.05.2010 року, копія якого наявна в матеріалах справи. При цьому, скаржником зауважено, що будь-яких дозволів щодо зняття з обліку та подальшого відчуження предмету застави АТ «Ощадбанк» заставодавцю не надавало, тобто предмет застави відчужено заставодавцем без згоди АТ «Ощадбанк», в період дії в державному реєстрі обтяжень рухомого майна заборони відчуження такого майна, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 є заставодавцем в силу ст. 27 Закону України «Про заставу».

За наведених обставин, на думку скаржника, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже на неї може бути звернено стягнення з підстав передбачених ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

(2) Позиція інших учасників справи

15.08.2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_5 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 763/0/15-23 від 01.08.2023 року, справу передано головуючому судді Коновалова В.А.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.08.2023 року справу призначено до розгляду.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 01.04.2024 року витребував у Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса інформацію про те, чи звертався хтось до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належним чином засвідчену копію спадкової справи № 129/2016 у спадковому реєстрі, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.07.2024 року витребувано з Одеської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» інформацію про наявність, станом на 17.03.2011 року заборони на відчуження заставного майна, а саме: транспортного засобу типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_2 , код: НОМЕР_4 , відповідно до обтяження внесеного за реєстраційним номером: 9822031, контрольна сума: 17612749Е8.

Одеським апеляційним судом ухвалою від 26.09.2024 року витребувано з Одеської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» інформацію щодо наявності станом на 17.03.2011 року заборони на відчуження заставного майна, а саме: транспортного засобу типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_2 , код: НОМЕР_4 , відповідно до обтяження внесеного за реєстраційним номером: 9822031, контрольна сума: 17612749Е8.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.09.2024 року залучено ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , до участі у справі як правонаступників прав та обов`язків ОСОБА_2 .

АТ «Державний ощадний банк» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та його представник адвокат Гортулом Вікторія Сергіївна про дату, час та місце судового розгляду, а саме 16.10.2025 року, повідомлені шляхом отримання 18.07.2025 року судової повістки в електронних кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Цибульська Г.В., судову повстку отримала 18.07.2025 року в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомленні щодо дати, часу та місця судового розгляду у відповідності до положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

В судовому засіданні 16.10.2025 року представник скаржника адвокат Гортолум Вікторія Сергіївна апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, оскаржуване рішення просила скасувати.

Представник відповідача адвокат Цибульська Ганна Валеріївна заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет застави, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи в суді не встановлено, що на момент відчуження ОСОБА_2 (боржник/заставодавець) у власність ОСОБА_1 (новий власник) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження цього рухомого майна. Відповідач ОСОБА_1 набула у власність спірний транспортний засіб та в силу закону вважається добросовісним набувачем, що не спростовано позивачем. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав визначених Законом України «Про заставу» і Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною четвертою статті 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19) та від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18 (провадження № 61-19810св19).

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 1627-н відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 16 200,00 (шістнадцять тисяч двісті) доларів США з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 15.06.2010 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних.

В забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 1627-н від 15.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О., зареєстровано в реєстрі № 731, згідно якого в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, ОСОБА_2 передав у заставу банку рухоме майно, а саме: транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 07.04.2005 року, зареєстрований там же 07.04.2005 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 є боржником, оскільки як заставодавець передав в заставу автомобіль і є зобов`язаною особою за основним правовідношенням (кредитним договором № 1627-н від 15.06.2007 року).

13.05.2010 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави зареєстровано приватне обтяження № 9822031 у вигляді заборони відчуження легкового автомобілю марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27117280 від 13.05.2010 року, боржник ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011 позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11829,97 доларів США, що еквівалентно 93953,62 гривень.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 року у справі № 1519/22720/2012 позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором, що виникла після ухвалення заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.07.2011 року у цивільній справі № 2-4642/2011, яка станом на 30.11.2012 року складає: 2 560.98 доларів США та 1 920,00 гривень.

Постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.12.2017 року повернуто виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ощадбанк» грошової суми у розмірі 94483,62 грн, у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення .

Згідно інформації наданої Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області відповідно до Єдиного державного реєстру ТЗ, 17.03.2011 року в ВРЕР м. Комінтерново при УДАІ ГУМВС України в Одеській області транспортний засіб «MERCEDES-BENZ VITO», 2001 року виготовлення, кузов № НОМЕР_3 , білого кольору перереєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

18 червня 2019 року на підставі договору застави майна від 15.06.2007 року повторно зареєстроване приватне обтяження № 26723048 у вигляді заборони відчуження легкового автомобілю марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 60309312 від 18.06.2019 року, боржник ОСОБА_2 . Та того ж дня 18.06.2019 року зареєстровано звернення стягнення на предмет застави.

Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області згідно Єдиного державного реєстру транспортний засобів та облікових даних РСЦ МВС відомості щодо накладання або зняття будь-яких обмежень на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, н/з НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , в РСЦ МВС відсутні.

Листом Хаджибейська державна нотаріальна контора у місті Одеса від 19.08.2025 року, наданим на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 17.07.2025 року, повідомила, що згідно інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна отриманої шляхом безпосереднього доступу обтяження у вигляді заборони відчуження легкового автомобіля марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 було автоматично вилучено по звершенню п`ятирічного терміну зберігання 13.11.2015 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що у період часу з 13.05.2010 року до 13.11.2015 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження № 9822031 у вигляді заборони відчуження легкового автомобіля марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO 2001 № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27117280 від 13.05.2010 року, боржник ОСОБА_2 .

Отже на час укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу транспортного засобу від 17.03.2011 року, застава спірного транспортного засобу була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому висновок суду першої інстанції про те, що на момент розгляду справи в суді не встановлено, що на момент відчуження ОСОБА_2 (боржник/заставодавець) у власність ОСОБА_1 (новий власник) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявні відомості про обтяження цього рухомого майна, є помилковим.

Оскільки на час відчуження автомобіля, застава спірного транспортного засобу була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, то застава зберігає свою силу для нового власника ОСОБА_1 , так як всупереч умовам договору застави ОСОБА_2 без погодження із заставодержателем зняв автомобіль з обліку для реалізації.

Правовідносини застави між заставодержателем та новим власником предмета застави виникають з моменту набуття права власності на спірне майно новим власником та регулюються умовами договору застави, укладеного між попереднім власником як заставодавцем та заставодержателем.

Отже з моменту набуття ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO НОМЕР_6 , між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банк України» виникли правовідносини застави, які регулюються умовами договору застави від 15.06.2007 року.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть № 2766 від 10.03.2015.

За статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1268 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Із спадкової справи № 129/2016, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 вбачається, що 13 травня 2017 року за № 693 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_4 (батька спадкодавця) на підставі довіреності, посвідченої Пенчевим К.Л., державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, 29.04.2015, зареєстрованої в реєстрі за № 4-533. 13 травня 2017 року за № 694 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась ОСОБА_3 , яка діяла як законний представник від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_6 (дочки спадкодавця).

Згідно зі статтею 1281 ЦК України, в редакції на час відкриття спадщини, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Сплив строків пред`явлення вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 344/7491/14-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 520/7281/15-ц.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, правовідносини, що виникають між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникають між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

АТ «Ощадбанк» зазначається, що про смерть боржника ОСОБА_2 товариство дізналося в 2019 році.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що 13.08.2019 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою кредитора № 113.20-13/67857/2019-15/вих.

Не зважаючи на момент прийняття спадщини та коли кредитор дізнався про смерть боржника, пред`явлення 13.08.2019 року вимоги кредитора за зобов`язанням строк виконання якого настав в червні 2010 року, є таким що суперечить змісту частини третьої статті 1281 ЦК України.

Зазначені обставини свідчать про те, що претензія кредитора акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»подана з пропуском строку встановленого частиною другої статті 1281 ЦК України (у редакції на момент відкриття спадщини).

Встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Оскільки боржник ОСОБА_2 , який як заставодавець передав в заставу автомобіль і був зобов`язаною особою за основним правовідношенням - кредитним договором № 1627-н від 15.06.2007 року, за життя продав автомобіль і для нового власника ОСОБА_1 застава зберігає свою силу, позивач пропустив строк пред`явлення вимоги визначений ст. 1281 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет застави, яка має похідний характер.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко