Справа № 569/8608/25
11 листопада 2025 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Ковальчук О.Б.,
провівши у відкритому судовому засіданні м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Стахова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Стахова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19 вересня 2024 року о 15 год. 06 хв. на перехресті вулиць Соборної (б. 183) та Петра Дорошенка в місті Рівне, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив підпункти «а», «в» пункту 14.6 Правил дорожнього руху України, а саме здійснив заборонений обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті на перехресті доріг, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням, який перебував на зустрічній для нього смузі руху, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Керований ОСОБА_2 автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 (свідоцтво серії НОМЕР_3 ).
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон», згідно полісу № ЕР-217765836, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, згідно наданої відповідачем ремонтної калькуляції № 2960-01-50 від 19.09.2024 року складає 114 330,68 грн., франшиза 3 200 грн.
Згідно відповіді ПрАТ «СК «Еталон» від 13 грудня 2024 року їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки вину водія ОСОБА_2 судом не встановлено.
04.07.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача 1 - ПрАТ «Стахова компанія «Еталон» подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вини ОСОБА_2 у заподіянні шкоди не встановлено.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Данилюком П.С. подано через підсистему «Електронний суд» 11.11.2025 року заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивачки. Крім того, просить продовжити строк подачі заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Представник відповідача 1 - ПрАТ «Стахова компанія «Еталон» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Відповідач 2 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача 2 ОСОБА_2 на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що 19вересня 2024 року о 15 год. 06 хв. на перехресті вулиць Соборної (б. 183) та Петра Дорошенка в місті Рівне, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив підпункти «а», «в» пункту 14.6 Правил дорожнього руху України, а саме здійснив заборонений обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті на перехресті доріг, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який перебував на зустрічній для нього смузі руху, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 (свідоцтво серії НОМЕР_3 ).
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з постанови суду від 08 листопада 2024 року, аналізуючи пояснення водія ОСОБА_1 , письмові пояснення другого учасника ДТП ОСОБА_2 , в їх співставленні розташування автомобілів відповідно до схеми місця ДТП, фотознімки та відеозапис з місця зіткнення, а також характер пошкоджень транспортних засобів, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.Суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення пунктів 2.3.б; 10.2 Правил дорожнього руху України, що вказує на відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд зазначив, що водій ОСОБА_1 , діяла у відповідності правил дорожнього руху України, а тому провадження у справі відносно неї підлягало закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У вказаній постанові суду встановлено, що «водій автомобіля марки ToyotaCamryд.н.з НОМЕР_2 стежила за дорожньою обстановкою, оскільки пропустила транспортні засоби які рухалися по головній дорозі. В той же час, вбачається, що водій автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував ліворуч від автомобіля марки ToyotaCamryд.н.з НОМЕР_2 , здійснював обгін на перехресті та в момент зіткнення перебував на зустрічній для нього смузі руху»; «Натомість при наявних в матеріалах справи доказах, дії водія автомобіля марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 14.6 (підпунктів «а», «в») ПДР України»; «водій автомобіля марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість уникнути настання даної ДТП і полягала ця можливість у належному виконанні вказаним водієм підпунктів «а» та «в» пункту 14.6 ПДР України».
Протокол про адміністративне правопорушення щодо учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , не складався.
Так, в матеріалах справи містяться: пояснення учасників ДТП, відеозапис моменту ДТП, фотознімки з місця ДТП, схема ДТП, схема організації дорожнього руху на ділянці вулиці Соборна з місцем ДТП.
Отже, відсутність судового рішення, яким ОСОБА_2 був би притягнутий до відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки таке рішення є обов`язковим для суду, проте, не є єдиним доказом наявності вини заподіювача шкоди.
Унаслідок згаданої ДТП,належний ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Еталон», згідно полісу № ЕР-217765836, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, згідно наданої відповідачем ремонтної калькуляції № 2960-01-50 від 19.09.2024 року складає 114 330,68 грн., франшиза 3 200 грн.
Відповідно до листа ПрАТ «СК «Еталон» від 13 грудня 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з підстав відсутностівстановлення вини водія ОСОБА_2 .
За змістом ч. 1 ст. 28, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Стаття 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

З матеріалів справи вбачається, що на звернення позивачки до відповідача - 1 - Пат «Страхова компанія «Еталон» щодо виплати страхового відшкодування, останнім надано ремонтну калькуляцію № 2960-01-50 від 19.09.2024 року, за якою вартість ремонту її автомобіля складає 227 586,02 грн. без урахування зношеності, а з урахуванням зношення - 114 330,68 грн. При цьому, розмір збитку, який водій застрахованого транспортного засобу покриває самостійно (франшиза) становить 3 200,00 грн.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно з полісом ЕР-217765836 від 07.11.2023 року передбачена франшиза в сумі 3 200,00 грн.

З огляду на викладене, вартість відновлюваного ремонту належного позивачці автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 згідно наданої відповідачем - 1 - ПрАТ «СК «Еталон», ремонтної калькуляції № 2960-01-50 від 19.09.2024 року, з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає - 114 330,68 грн., що за мінусом франшизи, відповідно складає 111 130,68 грн.

Відтак, з ПрАТ «СК «Еталон», підлягає стягненню 111 130,68 грн. невиплаченого страхового відшкодування за виключенням франшизи з урахуванням принципу диспозитивності, як просить позивачка.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якоговідшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду.

При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, яка не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до п.12.1. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін.

Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

У відповідності до п. 36.6 ст. 36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 року у справі № 758/2356/17-ц, володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «СК «Еталон» 111 130,68 грн., невиплаченого страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 3 200,00 грн., різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.

У відповідності ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «СК «Еталон» необхідно стягнути 941,83 грн., витрат зі сплати судового збору, а з ОСОБА_2 27,13 грн., витрат зі сплати судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог: ПрАТ «СК «Еталон» - 97,2%, ОСОБА_2 - 2,8%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, п. 22.1 ст. 22, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст.ст. 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Стахова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «Стахова компанія «Еталон» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, код ЄДРПОУ - 20080515) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) невиплачене страхове відшкодування в розмірі 111 130 (сто одинадцять тисяч сто тридцять) гривень 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області 31.01.2007 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ПрАТ «Стахова компанія «Еталон» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, код ЄДРПОУ - 20080515) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 941 (дев`ятсот сорок одна) гривня 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області 31.01.2007 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 27 (двадцять сім) гривень 13 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - 1: ПрАТ «Стахова компанія «Еталон» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, код ЄДРПОУ - 20080515).

Відповідач 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Рокитнівським РВ УМВС України в Рівненській області 31.01.2007 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 )

Судді Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.