Дата документу 19.11.2025
Справа № 334/9708/25
Провадження № 2/334/5066/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Соха Олена Борисівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

18.11.2025 року до суду звернулася представник: адвокат Плецька Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Соха О.Б., про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В позові прохали:

1) надати ОСОБА_1 відстрочку від сплати судового збору у розмірі 7100,09 грн. за звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили;

2) визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., із житловою прибудовою (літ. А1), прибудовами (літ. А,а1,а2,а3), 1970 року побудови, цегляний, господарсько-побутові будівлі та споруди у складі: вбиральня (літ. Д), теплиця (літ. К), паркан №1, №4, водопровід №3, басейн №4, вигрібна яма №6, ворота №8, замощення І, що розташовані на земельній ділянці, площею 0,0836 га;

3) в порядку підготовки справи до розгляду витребувати від Приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Сохи О.Б. матеріали спадкової справи після померлої ОСОБА_3 .

Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, доходжу висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, так як не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно ч.1 п.9 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивачем визначено ціну позову згідно Висновку про ринкову вартість нерухомого майна щодо житлового будинку в АДРЕСА_1 , проведеного ФОП ОСОБА_4 , яка станом на 18.06.2024 року складає 710009 грн. Строк дії Висновку: 6 місяців з дати оцінки.

Таким чином, визначена позивачем ціна позову 710009 грн. є необґрунтованою та не актуальною на час звернення з позовом до суду 18.11.2025 року, оскільки закінчився строк дії Висновку про ринкову вартість нерухомого майна від 18.06.2024 року, що позбавляє суд встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті.

Суддя зауважує, що до обставини щодо визначення ціни позову застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. Визначена позивачем ціна позову має бути підтверджена належними доказами, виходячи з яких можливо визначити дійсну вартість об`єкта спірного нерухомого майна та суму судового збору.

Отже, позивачу необхідно визначити актуальну ціну позову, вказавши її в уточненій позовній заяві, на підтвердження чого надати дійсний Висновок про ринкову вартість нерухомого майна.

Крім того, відповідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно ч.2 п.1 ст.4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем до позову надано копію квитанції про сплату судового збору №1894/8320-4505-8471 від 30.07.2025 року на суму 7100,09 грн.

Згідно ч.1,2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд позбавлений можливості перевірити зарахування судового збору в сумі 7100,09 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки судовий збір враховано до справи №334/5897/25, у відкритті провадження в якій відмовлено ухвалою суду від 06.08.2025 року.

Також, позивачем заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору у розмірі 7100,09 грн. за звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про судовий збір» при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Позивачем на підтвердження обставин для відстрочення сплати судового збору не подано будь-яких доказів, тому суд позбавлений можливості оцінити майновий стан позивача, а позиція позивача в даному випадку суперечлива.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, з урахуванням актуальної ціни позову, або належним чином обґрунтувати підстави для відстрочення сплати судового збору, на підтвердження чого подати відповідні докази.

Також, відповідно ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1,2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у Постанові №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Захист цивільних прав - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Захист суб`єктивних прав та інтересів здійснюється в передбаченому законом порядку, тобто, за допомогою застосування належної форми, засобів і способів захисту.

Проте, у позовній заяві не наведено в чому полягає порушення, оспорювання чи невизнання прав позивача саме відповідачем ОСОБА_2 , яка згідно позову є донькою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який не прийняв спадщину після батька позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки спадщину після нього прийняла позивач та її матір ОСОБА_3 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, позивач належним чином не обґрунтував свої позовні вимоги в частині викладення обставин, які б свідчили про наявність спору між нею та відповідачем, оскільки ОСОБА_2 не є спадкоємцем після матері позивача ОСОБА_3 , після якої позивач і прохає визнати право власності на будинок в порядку спадкування за законом. При цьому в тексті позову позивач зазначає, що відповідачем є ОСОБА_7 , отже, позиція позивача суперечлива.

Крім того, згідно п.23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку позивачем до матеріалів справи не додано.

Тому позивачу необхідно надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також суд зазначає, що згідно п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно Постанови Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Таким чином, вимога позивача про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом належним чином не обґрунтована, оскільки не вбачається існування перешкоди для оформлення права власності на спадкове майно у нотаріальному порядку (відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії).

Також, позовна заява не містить доказів того, що спірний будинок належав на праві власності спадкодавцю позивача, взагалі невідомо хто є власником спірного будинку.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

А тому відповідно ст.185 ЦПК України позовну заяву необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Соха Олена Борисівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали надіслати позивачу та її представнику.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Телегуз