Справа № 635/7567/25
РІШЕННЯ
20 листопада 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
15 вересня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі: позивач) звернулось до ОСОБА_1 (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.08.2024 в сумі 46 130,97 грн., з яких: 39 037,15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 093,82 грн. заборгованість за відсотками.
В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався на укладення 08.08.2024 з відповідачем договору №б/н, на підставі якого відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту та який останнім своєчасно не повернутий, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість.
До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, подали заяви про розгляд справи за своєї відсутності.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Підстави передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи судом не встановлені.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини:
08.08.2024 відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг про відкриття та обслуговування поточного рахунку, емісія та обслуговування платіжного інструменту, споживче кредитування.
Отже, між сторонами укладений кредитний договір, узгоджені істотні умови договору, зокрема, процентна ставка.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджено банківською випискою по рахунку.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 46 130,97 грн., з яких: 39 037,15 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7 093,82 грн. заборгованість за відсотками.
14.11.2025 відповідачем подана заява про визнання позову.
Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд доходить висновує:
У відповідності до п.1 ч.1 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами ЦПК України.
Частиною 2 ст.206 ЦПК України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Відповідач у заяві про визнання позову зазначив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі та відомі.
Суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
У силу приписів ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи визнання відповідачем позову а також той факт, що таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову і ухвалити рішення про задоволення позову.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує визнання відповідачем позову, вимоги ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову та заяви про забезпечення позову, а решту 50 відсотків судового збору стягує на його користь з відповідача згідно приписів ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 39 037 (тридцять дев`ять тисяч тридцять сім) грн. 15 коп., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 7 093 (сім тисяч дев`яносто три) грн. 82 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 20.11.2025.

Суддя Н.В. Єфіменко