Справа №567/1421/25
Провадження №2/567/586/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини

встановив :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини звернулась ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначає, що з 07.06.2024 перебуває в шлюбі з відповідачем і від спільного подружнього життя в них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні.

ОСОБА_3 мотивує свою заяву тим, що відповідач ухиляється від належного утримання свого сина.

Зазначила, що відповідач є військовослужбовцем та отримує стабільний дохід, розмір якого їй не відомий. Однак коштів на утримання дитини чи її утримання не надає. Зазначила, що відповідач за віком, станом здоров`я є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати та отримує стабільний, регулярний дохід.

За вказаних обставин просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття.

Також вказує, що коштів, які вона отримує недостатньо для утримання дитини та вона доглядає за дитиною до трьох років, а тому не може працювати і коштів на своє утримання не має. За вказаних обставин просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст. 274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження виходить з наступного.

В судове засідання позивач не з`явилась, в поданій на адресу суду заяві позов підтримала з підстав викладених в позовній заяв, просить здійснювати розгляд справи в її відсутності.

В судовому засіданні представник позивача позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття підтримала.

Від позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/5 частки доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку відмовилась, вказуючи на те, що на сьогоднішній день позивачка перебуває на військовій службі.

Відповідач ОСОБА_2 щодо позовної вимоги про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу не заперечив.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/5 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку заперечив, посив прийняти відмову від цієї позовної вимоги, оскільки на сьогоднішній день позивачка перебуває на військовій службі.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 07.06.2024 (актовий запис №825). (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25.06.2024 встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9)

Водночас, з доводів позивача вказаних у позовній заяві встановлено, що на даний час дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на утриманні матері, а відповідач належної участі в її утриманні не бере.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.

У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що будучи батьком дитини, ОСОБА_2 своєї дитини належним чином не утримує, хоча зобов`язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утриманням своєї дитини не надав.

Оскільки відповідач, будучи батьком дитини, на даний час її належним чином не утримує, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи.

Вирішуючи спір, судом також взято до уваги принцип рівності обов`язку батьків в утриманні дітей.

Окрім того, судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що на утриманні сторін перебувають інші особи.

Також з матеріалів справи встановлено, що відповідач перебуває на військовій службі і розмір його грошового забезпечення за період з січня 2025 року по серпень 2025 року становить 429657,12 грн.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму на дітей, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 11.08.2025, а тому, за правилами ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання позивачки в розмірі 1/5 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З урахуванням викладеного, відмова від частини позовних вимог унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Отже, судом установлено, що станом на день розгляду справи представник позивача відмовилася від частини позовних вимог, а відтак провадження у справі підлягає закриттю в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/5 частки його доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а відтак з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 141, 255, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2025 до досягнення дитиною повноліття.

Провадження щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.08.2025 до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку- закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 14.11.2025.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.