Справа № 953/8067/25
19 листопада 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Власової Ю.Ю.
секретар судового засідання Тютюнова Л.В.
учасники справи:
позивач:? ОСОБА_1 ,
представник позивача: ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ФОП ОСОБА_3 ,
відповідач:? ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цивільній справі № 953/8067/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 22 416,66 грн.
Також позивач просить вирішити питання судових витрат та витрат на правову допомогу.
Рух справи.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2025 у справі № 953/8067/25, позов ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 22?416 (двадцять дві тисячі чотириста шістнадцять) гривень 66 копійок та судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, просили суд проводити розгляд справи за їх відсутністю.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Третя особа в судове засідання не прибула, про поважність причин неявки не повідомила.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2025 у справі № 953/8067/25, позов ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 22?416 (двадцять дві тисячі чотириста шістнадцять) гривень 66 копійок.
При ухваленні зазначеного рішення судом не вирішено питання розподілу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно ст.ст. 15, 60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокат Тулін Р.А. надає правову допомогу ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 17/07-25 від 17.07.2025 та Ордеру на надання правової допомоги серії ВІ 1321678 від 27.07.2025.
17.07.2025 між адвокатом Туліним Р.А. та позивачем ОСОБА_1 укладений Договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 17/07-25 (далі - Договір).
Додатком № 1 до Договору передбачено, що Адвокат приймає доручення від Клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах визначених договором про надання правової допомоги (юридичних послуг) № 17/07-25 від 17.07.2025, надання Клієнту правової допомоги при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, а саме: складання позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди (Київський районний суд міста Харкова), що включає в себе ознайомлення з документами, формування правової позиції позивача, складання позовної заяви із нормативним обґрунтуванням та викладом фактичних обставин, збір доказів у справі.
28.07.2025 між Рябовою О.В. та адвокатом підписано Акт виконаних робіт за Договором.
Загальна вартість послуг, наданих адвокатом склала 10 000,00 грн (десять тисяч гривень).
Послуги, надані адвокатом, оплачені позивачем 28.07.2025, що підтверджується Додатком № 2 до Договору Прибутковим касовим ордером № 1 від 28.07.2025.
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: (1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); (2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); (3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: (1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; (2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; (3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; (4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у яких зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що сума заявлених витрат на правничу допомогу у даній цивільній справі є розумною та співмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову.
Матеріали справи зазначених висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цивільній справі № 953/8067/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, - задовольнити.
Постановити додаткове рішення у цивільній справі № 953/8067/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:? ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платників податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової карти платників податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ФОП ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової карти платників податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач:? ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової карти платників податків НОМЕР_1 , відома адреса проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя Ю.Ю. Власова