Справа № 136/1871/25
провадження № 2/136/690/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі по тексту - ТОВ "Діджи Фінанс", позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договорам, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 11.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №4648614, який є кредитним договором містить усі його істотні умови та був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором.

На виконання вимог кредитного договору якого ТОВ «МІЛОАН» передало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн.

13.09.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №4648614 від 11.05.2021 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та останній набув права вимоги до Відповідача, за яким сума боргу відповідача перед кредитором за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань становить 20015, 00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000, 00 грн.; заборгованість за відсотками становить 15015, 00 грн., які відповідач, а ні первісному кредиторі ТОВ «Мілоан», а ні теперішньому ТОВ «Діджи Фінанс» не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 08.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву та повідомлення відповідача про розгляд справи здійснити через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 11.05.2021 з наміром отримання коштів у кредит ОСОБА_2 звернулась до ТОВ «Мілоан» із Анкетою заявою на кредит №4648614 (а.с. 11), у якій зазначила свої персональні дані, розмір бажаного кредиту, за наслідками розгляду якої було прийнято рішення по заяві та погоджено умови кредитування.

11.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено Договір про споживчий кредит №4648614, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

У п.1 Договору узгоджено, що Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сторони узгодили суму (загальний розмір) кредиту 5000.00 грн.; строк 30 днів з 11.05.2021 (строк кредитування); Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 10.06.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15.00 грн. в грошовому виразі та -18.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), орієнтовна загальна вартість кредиту складає 5015.00 гривень. Проценти за користування кредитом: 15.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.

У п.2 Договору сторони узгодили, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах та на умовах визначених Договором. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Узгоджено можливість пролонгації строку кредитування.

Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору (а.с.20), зазначено розрахунок заборгованості за кредитом, що разом становить 5015,00 грн., з яких 5000,00 грн кредит;15,00 грн. проценти.

Відповідачеві було надано інформацію по кредиту шляхом надання паспорту споживчого кредиту, що є Додатком №2 до Договору.

Усі підписані позичальником документи містять персональні дані відповідачки, зокрема, паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номер картки, на яку перераховуватимуться грошові кошти.

Факт передачі коштів банком відповідачеві підтверджується Платіжним дорученням №45966989 в розмірі 5000,00 грн.(а.с.33).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №4648614 від складеного ТОВ «Мілоан» (а.с.14) загальна сума заборгованості ОСОБА_3 перед банком складає в розмірі 20015,00 грн. з яких: 5000,00 грн. борг по тілу; 15015 грн. борг по відсотках.

13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимог №07Т (а.с.22-28), у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстру Боржників до Договору факторингу №07Т.

На підставі вказаного Договору, відповідно до витягу з додатку до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги за Кредитним договором №46448614 від 11.05.2021 укладеного із ОСОБА_2 (а.с.13), розмір заборгованості складає 20015,00 грн. з яких: 5000,00 грн. - заборгованості за основним боргом; 15015, 00 грн. заборгованість за відсотками.

25.07.2025 в адресу ОСОБА_1 було направлено ТОВ «Діджи Фінанс» досудова вимога (а.с.35), відповідно до якої розмір заборгованості який підлягав сплаті відповідачем на користь ТОВ «Діджи Фінанс» становить 20015, 00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Суд встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про поступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала у ТОВ «Мілоан» споживчий кредит, суму якого вчасно не повернула, а тому з неї на користь правонаступника кредитора ТОВ «Мілоан» - ТОВ «Діджи Фінанс» належить стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5000, 00 грн.

Що стосується заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті процентів в розмірі 15015,00 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку дії договору.

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 1.3. та п.1.4. договору про споживчий кредит № 4648614 від 11.05.2021 року кредит надається строком на 30 днів, тобто до 10.06.2021 року.

Зважаючи на вказане, у цій справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК, а не у виді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії договору про споживчий кредит, є необґрунтованими. Правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після 27.08.2021 року відсутні. Зазначений висновок зроблений з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 року в справі № 175/4753/15-ц.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 , не виконала свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4648614 року, проте кредитодавець продовжував нараховувати проценти поза межами дії договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, та з відповідача слід стягнути на користь ТОВ «Діджи Фінанс», як правонаступника кредитора ТОВ «Мілоан» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4648614 від 11.05.2021 року у розмірі 5000 грн. заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 15 грн. (5000(0.01/100)х30) заборгованості за відсотками за період з 11.05.2021 року по 10.06.2021 року, де 1,25 проценти за користування кредитом від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; 30 кількість днів на який видано кредит, а всього кошти в розмірі 5015,00 грн.

Щодо заявлених вимог в частині розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 20015,00 грн., а задоволено 5015,00 грн., тобто на 25,05 % (5015,00 х 100/20015).

За таких обставин з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 606,81 грн. судового збору (2422,40 х 25,05% /100%).

З огляду на те, що позивачу частково відмовлено у задоволені позову, вимога відповідача про стягнення витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги підлягає до часткового задоволення.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду:

- копію договору про надання правової допомоги № 01-05/15 від 05.05.2025 року;

- копію додаткової угоди №880 до договору про надання правової допомоги від 31.07.2025 року;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) від 31.07.2025 року;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

На підставі наведеного, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час затрачений на їх виконання, складність даної справи, часткове задоволення позовних вимог, з позивача на користь відповідача, слід 1249, 00 грн. судових витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11-13, 76-77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 536, 610, 626, 628, 638, 1048, 1054-1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №4648614 від 11.05.2021 у загальному розмірі 5015 (п`ять тисяч п`ятнадцять) грн. 00 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у сумі 606 (шістсот шість) грн. 81 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1249 (одна тисяча двісті сорок дев`ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники цивільної справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київський р-н., Київська обл., ЄДРПОУ - 42649746);

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО