Справа № 182/4819/25
Провадження № 2/0182/3347/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.11.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.,

за участю секретаря Паламарчук П.Ю.,

розглянувши в м. Нікополі у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мозолевської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, земельної ділянки площею 0,25 га, розташованих за згаданою вище адресою, та земельної ділянки загальною площею 6,720 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мозолевської сільської ради. За життя на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, яким земельну ділянку, площею 6,720 га заповідав синові. Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку спадщини, відсутні.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Апалькова Є.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але постановою від 20.05.2025 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. ОСОБА_1 зазначає, що строк він пропустив з поважних причин, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно були втрачені до 2025 року.

Враховуючи викладене вище, позивач просить суд визначити йому додатковий строк три місяці для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом та законом після смерті батька.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.18-19).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Апалькова Є.В. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.20-21).

Сторони в судове засідання не з`явились.

17.11.2025 року позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає (а.с.43).

17.11.2025 року на електронну адресу суду від Мозолевського сільського голови Тамари Литовченко надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.44).

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом, позивач є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підтвердження факту родинних відносин він надав суду своє свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5). До дня смерті він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом Мозолевської сільської ради від 29.04.2025 року (а.с.38 зворот).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, розташованих по АДРЕСА_1 , що належали померлому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.01.1990 року, виданого виконкомом Кіровської сільської ради, та на підставі Рішення Першотравневської сільської ради Нікопольського району №3462-13VIII від 16.11.2021 року (а.с.12,13), а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,720 га, кадастровий номер :01:006:0454, розташованої на території Кіровської (та теперішній час Мозолевської) сільської ради, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №099765, виданого 29.10.2002 року Нікопольською райдержадміністрацією (а.с.10).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 розпорядився своїм майном та склав заповіт, яким земельну ділянку площею 6,720 га, розташовану на території Мозолевської сільської ради, заповідав ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С., та ніким не скасований (а.с.9).

Крім того, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку спадщини судом не встановлені.

Відповідно до постанови ВСУ від 04.12.2019 року у справі №697/2052/17-ц (№61-3014св19), відповідачем у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки спадкове майно ОСОБА_2 розташовано в с. Чистопіль Нікопольського району, то відповідачем вірно визначено територіальну громаду Мозолевської сільської ради Нікопольського району.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Апалькова Є.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але постановою від 20.05.2025 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.39).

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, а тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України.

У пункті 24 (абз.6) постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

В постанові Верховного суду від 20.03.2024 року у справі № 545/1231/23 (провадження №61-16142св23) викладено правову позицію, зі змісту якої випливає, що така обставина, як проживання спадкоємця в зоні, яка не перебувала під окупацією, однак на території якої відбувались активні бойові дії, є достатньою підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи всі встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає поважною зазначену позивачем причину пропуску строку для звернення до нотаріальної контори. Крім того, додатково суд зазначає, що введення в Україні положення воєнного стану та активні бойові дії на території Нікопольської територіальної громади також є безумовно поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав.

На підставі викладеного вище, враховуючи незначний строк та поважність причин пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за можливе позов задовольнити, визначивши ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ч.3 ст.1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1270 1272 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мозолевської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та законом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя: О. В. Рунчева