Справа № 333/3471/25
Провадження № 2-з/333/38/25
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: судді Тучкова С.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У проваджені Комунарського районного суду м.Запоріжжя знаходиться цивільна справа №333/3471/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком і припинення стягнення аліментів, треті особи Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, Військова частина НОМЕР_1 , і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення постійного місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, треті особи Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування.

До суду від позивача за первісним позовом надійшла заява про забезпечення позову, у якій він просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2022 року у справі №333/3696/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, що є необхідним для можливості виконання рішення суду по справі.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.ч.1, 6, 7 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України). До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи №6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування судів України.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник просив вжити заходів забезпечення позову до набрання чинності рішенням суду за наслідками розгляду його позову про визначення місця проживання дитини разом із батьком, шляхом зупинення стягнення аліментів з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2022 року у справі №333/3696/22.

Предметом позову ОСОБА_1 є визначення місця проживання дитини, сам виконавчий документ і рішення суду про стягнення аліментів заявником не оскаржується, відтак відсутні правові підстави, в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, для зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Також заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення аліментів утруднить або може призвести до неможливості виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини у разі задоволення позову.

Крім того, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2022 року у справі №333/3696/22, яке набрало законної сили, між тим недопустимим є забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили, про що зазначив Пленум Верховного суду України у п.2 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до приписів пункту 9 статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з засад судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі №524/188/18 (провадження № 61-38051св18), недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічна позиція викладена і в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року по справі №950/2492/19, провадження № 61-11673ск20.

У даному випадку позивач фактично просить зупинити виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на дитину, яке набрало законної сили, що суперечить гарантованому Конституцією України принципу обов`язковості судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.149-153, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков