СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/332/25
Провадження № 2/306/469/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

представника позивача Мокрянина М.М.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-П" - Мокрянин Миколи Миколайовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 02.08.2024 року під час дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним автомобілем марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 , порушивши ПДР України, пошкодив належний позивачу вантажний автомобільмарки "MAN" д.н.з. НОМЕР_2 та причіпом SCHWARZMUELLER. Вказує, що власником транспортного засобу марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_3 є відповідач - ОСОБА_2 . Зазначає, що згідно висновку транспортно товарознавчої експертизи, матеріальний збиток позивача за результатами вказаної ДТП складає 45 176 гривень, які разом з судовими витратами просить стягнути з відповідача на свою користь.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснив, що постановою Жовківського районного суду Львівської області 04.02.2025 року водія автомобіля ОСОБА_3 марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністартивного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП.

В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, позаяк вважає, що позов пред`явлений до неналежного відповідача. Пояснив, що безпосередньо винуватцем ДТП є водій ОСОБА_3 , який не є ні працівником, ні підрядником за дорговором підряду відповідчача ОСОБА_2 , який є лише власником транспортно засобу, а тому, відповідальність за завдану безпосередньо водієм шкоду не несе.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до чинної постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 року, у діях водія автомобіля марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1 та 11.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з винекненням події даної пригоди. Згадані матеріали направлено до ВП №1 Львівського районного управління поліції для прийняття кінцевого рішення в порядку КУпАП.(а.с.107-111).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-24/8565-АВ від 28.08.2024 року транспортно товарознавчої експертизи, вартість матеріального збитку завданого власнику напівпричепа SCHWARZMUELLER станом на 28.08.2024 року становить 45 167 грн. (а.с.25-35).

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с.117-118).

За приписами статтей 1166 та 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Володільцем, за юридичною ознакою, визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку.

За правовим змістом ст. 1187 ЦК України особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Правила ч. 2 ст. 1187 ЦК України вказують на дві ознаки володільця джерела підвищеної небезпеки - юридичну і матеріальну. Так, за юридичною ознакою володільцем визнається тільки та особа, яка володіє певним правом по відношенню до джерела підвищеної небезпеки. Таким правом може бути право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо. Згідно з матеріальною ознакою володільцем визнається той власник або інший титульний володілець джерела підвищеної небезпеки, який одночасно фактично його використовує, зберігає або утримує.

Вищенаведені положення Закону дають підстави стверджувати, що у випадку передання власником транспортного засобу іншій особі в технічне управління без належного правового оформлення, то суб`єктом відповідальності є власник транспортного засобу. Якщо ж особа керувала транспортним засобом по довіреності (на правовій підставі), то саме на неї покладається обов`язок відшкодувати завдану шкоду.

Згідно з ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може нести лише юридична особа або громадянин, що правомірно володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом на відповідній правовій підставі (здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав: договору оренди, довіреності тощо), використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріальна, або юридична, ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) об`єктами, які створюють підвищену небезпеку. У разі якщо управління небезпечним об`єктом передається третій особі без належного юридичного оформлення (без відповідної правової підстави, наприклад управління транспортним засобом без оформлення довіреності), вважається, що об`єкт не вийшов із володіння його безпосереднього володільця і саме він повинен відповідати за шкоду заподіяну належним йому на праві приватної власності транспортним засобом.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що транспортний засіб марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 , на час вчинення ДТП належав на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , а водій ОСОБА_3 керував таким без належного юридичного оформлення, а тому вказаний транспортний засіб, на переконання суду, не вибув із володіння його безпосереднього володільця - відповідача ОСОБА_2 та знаходився у сфері його фактичного господарського впливу, а тому саме останній є відповідальним за шкоду заподіяну цим транспортним засобом позивачу.

За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, судовий збір 2422,40 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 18, 76, 81, 133, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК, ст. 206, 208, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-П" - Мокрянин Миколи Миколайовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-П" (адреса м.Свалява, вул. Головна, буд. 21, кв. 28, Мукачівського району, Закарпатської області, ) грошові кошти, а саме вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 45 176 (сорок п`ять тисяч сто сімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-П" (адреса м.Свалява, вул. Головна, буд. 21, кв. 28, Мукачівського району, Закарпатської області, ) судовий збір в розмірі 2422 (дві тсячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

20.11.2025 року