Справа № 209/6358/25
Провадження № 2/209/2187/25
05 листопада 2025 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: припинити стягнення аліментів, що стягуються з нього відповідно до судового наказу № 209/968/19, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 02 квітня 2019 року, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину; звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом № 209/968/19, виданим Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 02 квітня 20 І 9 року, ВП № 70350464; стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з відповідним позовом до суду і до досягнення повноліття дітьми; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На обґрунтування позову зазначено, що з відповідачкою вони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року. Шлюб був розірваний 06 вересня 2021 року, відповідно до заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 16 вересня 2021 року (справа №209/2207/21). Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спочатку діти мешкали разом з їх матір`ю, тому відповідно до судового наказу № 209/968/19, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська з нього були стягнуті аліменти на їх утримання на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з довідкою Дніпровського відділу державної виконавчої служби від 31 липня 2025 року № 108/62 станом на 01 серпня 2025 року заборгованість по аліментам у нього відсутня. Діти зареєстровані за його адресою та проживають разом з ним з 07 січня 2025 року. Вихованням дітей займаюсь він, контактує з вчителями та класними керівниками навчальних закладів, де навчаються діти, відвідує батьківські збори. Відповідачка не приймає участі у вихованні дітей. Оскільки його неповнолітні діти з 07 січня 2025 року проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, вважає, що відповідачка з цього часу втратила право вимоги аліментів з нього на утримання дітей та припинилися обставини, які стали підставою для стягнення з нього аліментів, а тому він вимушений звернутися до суду із позовом про звільнення його від сплати аліментів на користь відповідача з 07 січня 2025 року. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, просить суд захистити його порушене право, шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються з нього на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 квітня 2019 року. Крім того, з урахуванням факту проживання неповнолітніх дітей з ним, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання доньок у розмірі 1/3 частині її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення ними повноліття.
23 вересня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, була повідомлена належним чином.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 8).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року по 06 вересня 2021 року, від якого вони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 06 вересня 2021 року у справі № 209/2207/21, свідоцтв про народження, актові записи № 845 від 12 грудня 2007 року та № 312 від 21 травня 2010 року (а.с. 9-10, 15-16)
Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 02 квітня 2019 року у справі № 209/968/19 (а.с. 18) з позивача на користь відповідачки було стягнуто на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 березня 2019 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі судового наказу № 209/968/19 від 02 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження № 70350464, у позивача станом на 01 липня 2025 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується копією листа Дніпровського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської обл. за вих. № 108/62 від 31 липня 2025 року (а.с. 19).
Позивач разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , діти знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою № 001348441 від 01 серпня 2025 року, актом № 269 про проживання від 16 липня 2025 року, витягами за реєстру територіальної громади (а.с. 11-14).
Позивач займається вихованням дітей, контактує з вчителями та класними керівниками навчальних закладів, де навчаються діти, відвідує батьківські збори, відповідачка не приймає участі у вихованні дітей, що підтверджується довідкою КЗ «Ліцей № 29» КМР (а.с. 17).
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.
Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
З наведеного слідує, що факт проживання дітей з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання спільних дітей сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.
Так, судом встановлений факт проживання дітей сторін з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.
Датою, з якої діти проживають з батьком, слід вважати дату складення акту № 269 про проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з 16 липня 2025 року, оскільки у самому акті відсутня дата, з якої діти проживають з позивачем.
Відповідно до ч. 1,7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачкою не надано суду жодних належних та достатніх доказів на спростування обставин, вказаних в позовній заяві.
За таких обставин, наявні законні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей з 16 липня 2025 року.
Отже, зважаючи на встановлені по справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, керуючись наведеними правовими позиціями Верховного Суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись ст. ст. 3, 12, 76, 78, 141, 223, 347, 263-265, 274, 279, 280-285 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 16 липня 2025 року від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року у справі № 209/968/19, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно.
Припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року у справі № 209/968/19.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 20 серпня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.Л. Шендрик