У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2025 р. Справа № 597/1919/24

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г., за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М., позивача (за первісним позовом) ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Каменецької Х.Д., відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Білої У.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Предметом спору у даній справі (за первісним позовом) є визнання в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) права власності на 1/2 частку квартири, загальною площею 90,00 кв.м., житловою площею 54,80 кв.м. в багатоповерховій житловій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність застосування заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що право власності на спірку квартиру оформлено та зареєстровано на відповідача.

Позивач в квартирі не прописаний. Тому вважає, що дана квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Просить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на спірну квартиру та заборони вчиняти дії, щодо вказаної квартири.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник заяву про забезпечення позову підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник, заперечили щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

При постановленні даної ухвали суд враховує таке:

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, заслухавши сторін у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи її обґрунтування, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

Так, рішення Виконавчого комітету Заліщицької міської ради від 30.08.2007 року №325 «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 », згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.04.2008 року, витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно №18381029 від 04.04.2008 року та технічного паспорту на квартиру, право власності на вищезазначену спірну квартиру оформлено та зареєстровано на відповідачем - ОСОБА_2 .

Згідно позовної заяви, зустрічної позовної заяви та клопотання про забезпечення позову, між сторонами дійсно існує спір щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , тому у позивача (за первісним позовом) існують обґрунтовані побоювання, що відповідач може відчужити спірне майно, яке зареєстроване за нею.

Суд звертає увагу, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, тобто арешт майна за правовою сутністю обмежує право власника розпоряджатися спірним майном.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно та заборони вчиняти дії щодо вказаної квартири відповідають вимогам, з якими позивач (за первісним позовом) звернувся до суду, тобто безпосередньо пов`язані з предметом спору, є необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення щодо поділу спільного майна подружжя.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує принцип рівноправності сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача як власника квартири, оскільки такий вид забезпечення позову не перешкоджатиме відповідачу використовувати квартиру за цільовим призначенням.

Перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та у випадку відчуження спірного майна чи вчинення інших реєстраційних дій щодо нього існуватиме реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про поділ спільного майна подружжя.

Тому, враховуючи характер спірних правовідносин, обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, а також долучені до неї документи, подану заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 90,00 кв.м., житловою площею 54,80 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 22792708, яка на праві власності належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст ухвали складено 19.11.2025 року.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ