Справа №337/4709/25
Провадження №2/333/5448/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі судового засідання Бабак З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» звернулось до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1169-1009.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 10 березня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (Позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 (Відповідач) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1169-1009 за допомогою вебсайту кредитодавця. Відповідно до умов зазначеного договору Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 400,00 грн строком на 300 днів, із базовим періодом 14 днів. Процентна ставка за користування кредитом визначена як фіксована, при цьому знижена становить 2,50% на день, а стандартна - 3,00% на день. Позивач зазначає, що проценти нараховувалися виключно за користування кредитом протягом строку дії договору, без застосування штрафів або пені за порушення його умов. Договір укладено в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства України, та підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора (А2215), надісланого на його номер мобільного телефону. ТОВ «Укр кредит фінанс» виконало свої зобов`язання за договором, перерахувавши грошові кошти в повному обсязі на картковий рахунок Відповідача через партнера АТ КБ «Пиватбанк» із використанням системи LiqPay. Відповідач, у свою чергу, порушив умови договору та норми цивільного законодавства, не повернувши кредитні кошти у встановлений строк і не виконавши інші грошові зобов`язання. Станом на 25 серпня 2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становив 43 692,00 грн, у тому числі: - прострочена заборгованість за кредитом - 4 400,00 грн; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 39 292,00 грн. Позивач повідомив, що ним прийнято рішення про застосування Програми лояльності, яка передбачає часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 21 692,00 грн за умови погашення Відповідачем решти заборгованості в розмірі 22 000,00 грн. Таким чином, ціна позову становить 22 000,00 грн, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 4 400,00 грн; - прострочена заборгованість за процентами - 17 600,00 грн. Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача судовий збір у сумі 2 422,40 грн. На обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на положення статей 525, 526, 530, 536, 629, 1048, 1056-1 Цивільного кодексу України, які зобов`язують боржника виконувати зобов`язання належним чином, не допускають односторонньої відмови від договору, а також передбачають обов`язок сплати процентів за користування чужими коштами. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

09.10.2025 року ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя прийнято цивільну справу, яка надійшла від іншого судді до свого провадження та відкрито провадження по справі, постановлено справу розглядати у спрощеному провадженні з викликом сторін.

27 жовтня 2025 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначено, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» задовольнити частково, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Розгляд справи просив проводити без його участі. Свою позицію Відповідач обґрунтував наступним. Відповідач частково погодився з позовними вимогами в межах тіла кредиту на суму 4 400,00 грн.. Також він погодився з нарахуванням відсотків за користування кредитом у розмірі, що не перевищує 50% від тіла кредиту, тобто в межах 2 200,00 грн., та повністю заперечує проти стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 17 600,00 грн. Він зазначив, що перебуває у складній життєвій ситуації, оскільки внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України пошкоджено його єдине житло. Його матеріальний стан унеможливлює оплату всієї суми заборгованості з процентами, зазначеними у позові. На підтвердження цього надано копію постанови про визнання особи як потерпілого та копію акту обстеження пошкодженого об`єкта. Посилаючись на статті 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Відповідач стверджує, що договори про надання споживчого кредиту підпадають під положення про несправедливі умови. Встановлення розміру відсотків за прострочене зобов`язання, що становить 17 600,00 грн. при тілі кредиту 4 400,00 грн., є несправедливим, суперечить принципам розумності та добросовісності і є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Нараховані відсотки перевищують розмір тіла кредиту та мають каральну, штрафну функцію, а не компенсаційну, що є непропорційним сумі зобов`язання. З посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду (зокрема, постанова у справі № 902/417/18), Відповідач зазначає про право суду зменшити розмір відсотків річних, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності. Просив суд, з огляду на необхідність дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, зменшити розмір відсотків до 50% від розміру заборгованості по кредиту.

04.11.2025 року через канцелярію суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він заперечує проти доводів Відповідача, викладених у відзиві, та просить суд повністю задовольнити позовні вимоги. Позивач наголосив, що: Умови електронного Договору про відкриття кредитної лінії № 1169-1009 від 10.03.2023 року були погоджені сторонами, є чіткими та прозорими. Відповідач, укладаючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (А2215), підтвердив, що уважно ознайомився з текстом Договору, Правилами та отримав усю необхідну інформацію, включаючи Паспорт споживчого кредиту, згідно із Законом України «Про споживче кредитування». Умови Договору чітко розмежовують «Базовий період» (14 днів, протягом якого сплачується відсоток) та «Строк кредитування» (300 календарних днів), про що Відповідач був детально поінформований. Встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами (знижена 2,50% та стандартна 3,00% в день) визначено за спільною згодою сторін, що відповідає принципу свободи договору (ст.627 ЦК України). Ці нарахування є платою за користування кредитом (ст.1048, 1056-1 ЦК України), а не компенсацією чи штрафною санкцією. Позивач зазначив, що доводи Відповідача про несправедливість умов з посиланням на п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки ця норма стосується нарахування неустойки (штрафу, пені). Позивач наголосив, що штраф, пеня або інші платежі за неналежне виконання умов Договору Відповідачу не нараховувались. Позивач підтвердив, що розрахунок заборгованості є належним доказом і відповідає умовам Договору та судовій практиці. Загальна заборгованість станом на 25.08.2025 р. становила 43 692,00 грн. З огляду на застосування Програми лояльності, Позивач просить стягнути лише частину боргу в розмірі 22 000,00 гривень, що включає тіло кредиту (4 400,00 грн.) та частково нараховані проценти (17 600,00 грн.), списавши 21 692,00 грн. відсотків. На підставі викладеного, Позивач просив повністю задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 22 000,00 гривень заборгованості за Кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. До позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Скористався своїм правом на подання відзиву за яким визнав позовні вимоги частково.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Укр кредит фінанс» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір про відкриття кредитної лінії №1169-1009, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором С2215.

Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 4400 грн., строком на 300 календарних днів, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п.п.4.1-4.6 кредитного договору сторони передбачили тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою у розмірі 3,00 % за кожний день користування кредитом. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору становить 44 000,00 грн., та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.10 договору).

Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника з використанням вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п.4.2 договору).

Фінансова установа зобов`язання за кредитним договором від 10.03.2023 року виконала. Довідка ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту №1169-1009 від 10.03.2023 року свідчить про те, що за допомогою системи LiqPay здійснено платіж на платіжну картку НОМЕР_1 з зазначенням кредитного договору №1169-1009 у сумі 4400 грн, - тип операції «видача кредиту».

АТ КБ "ПриватБанк" у листі від 28.08.2025 року повідомило про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року, у тому числі, по платежу на платіжну картку НОМЕР_1 за договором №1169-1009 від 10.03.2023 року в сумі 4400 грн.

Згідно з детальним розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 25.08.2025 року за кредитним договором №1169-1009 від 10.03.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 43 692 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4400 грн, заборгованість за відсотками 39 292 грн.

Разом з цим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 21 692,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором у розмірі 22000 грн.

Враховуючи, вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь неповну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4400 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17 600,00 грн, що разом становить 22000,00 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України. За приписами ст.4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України « Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Приписами ст.525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Укр Кредит Фінанс", пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надав всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.

Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав бажану суму кредиту, строк кредитування, самостійно вніс номер банківської картки та підтвердив, що ознайомлений з Правилами відкриття кредитної лінії.

Після прийняття позичальником умов кредитного договору 10.03.2023 року ТОВ "Укр Кредит Фінанс" уклало із ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії, який підписано відповідачем відповідно до вимог ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2215, який надсилався на особисту електронну адресу ОСОБА_1 .

Суд приходить до висновку, що відповідно до п.п.3.83.10 договору №1169-1009 від 10.03.2023 року: він укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»; підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (А2215), що має юридичну силу письмового підпису; позичальник підтвердив ознайомлення з усіма істотними умовами договору та правилами кредитодавця.

Тому твердження відповідача про несправедливі або неузгоджені умови є безпідставними. Він добровільно обрав параметри кредиту, включаючи строк (300 днів) і базовий період (14 днів).

Пункт 4.3, 4.6 договору чітко визначає, що проценти є платою за користування кредитом, а не неустойкою: Нарахування процентів здійснюється за фіксованою ставкою 3% на день на залишок неповерненої суми кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.

Це означає, що відсотки не мають карального чи штрафного характеру, як стверджує відповідач, а є основною умовою договору відповідно до ст 1048, 1054 ЦК України.

Стаття 18 Закону стосується несправедливих умов, зокрема штрафів чи пені. У вашому договорі не передбачено пені чи неустойки, нараховуються лише проценти за користування кредитом.

Відповідач посилається на обмеження понад 50% вартості продукції, але ця норма не застосовується до процентів, які є платою за користування коштами, а не компенсацією збитків.

Отже, посилання відповідача на Закон «Про захист прав споживачів» є юридично некоректним.

У договорі (п.2.3) кредитодавець прямо рекомендував погасити кредит у перший базовий період (14 днів) для мінімізації витрат. Тобто позичальник завчасно знав, як уникнути збільшення нарахувань. Невиконання ним умов не може вважатись наслідком дисбалансу прав.

Кредитор діяв відкрито, добросовісно та прозоро, що виключає наявність несправедливих умов.

Верховний Суд у постанові від 07.04.2021 року у справі №623/2936/19 підтвердив, що електронний договір, укладений з використанням одноразового ідентифікатора, є повністю дійсним.

У постановах ВС у справах про мікрокредитування (наприклад, № 202/4494/16-ц від 31.10.2018) зазначено: Проценти за користування кредитом це основна плата за кредитні кошти, яка не підлягає зменшенню судом, якщо розмір процентної ставки узгоджений сторонами. Тому зменшення розміру процентів, як просить відповідач, не має правових підстав, оскільки договір є чинним і добровільно погодженим.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Навіть у разі воєнного стану обов`язок повернення кредиту не припиняється, якщо не було правових підстав для відстрочки чи реструктуризації.

Позивач самостійно застосував програму лояльності, списавши 21 692 грн., процентів, що свідчить про прагнення до компромісу і дотримання принципу пропорційності.

Позивач, пред`явивши вимогу про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками. У розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 25.08.2025 року сукупна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором становить 22 000,00 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", зокрема, часткове списання заборгованості за нарахованими відсотками та комісією на суму 21 692,00 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості в сумі 22 000,00 грн. Отже, остаточно позивач просив стягнути, крім тіла кредиту у розмірі 4400 грн, заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 17 600,00 грн.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, щодо позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 17 600,00 грн., суд виходить з наступного.

22 листопада 2023 року прийнято Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч.5 ст.8 ЗУ "Про споживче кредитування", відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч.4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Разом з цим, частиною 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.

Договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 про відкриття кредитної лінії №1169-1009 було укладено 10.03.2023 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на момент укладення договору діяли інші законодавчі положення, які не передбачали обмеження розміру процентної ставки за кредитами мікрофінансових організацій, а отже, умови договору щодо встановлення фіксованої процентної ставки у розмірі 3,00 % на день відповідають принципу свободи договору, визначеному статтею 627 Цивільного кодексу України, та не порушують вимог чинного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин.

Оцінивши всі надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 2 422,40 грн. покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1169-1009 від 10.03.2023 року в сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 13.11.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська