Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5564/25
Провадження № 2/644/3523/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бугери О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, -

УСТАНОВИВ:

24.06.2025 року позивачем було подано до суду відповідну позовну заяву, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 1462 гривень та моральну шкоду в сумі 80000 гривень. В обґрунтування позову посилалась на те, що Індустріальним районним судом м. Харкова було визнано винуватим відповідача за ч.1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду, відповідач беззаперечно визнав свою винуватість, обставиною, що обтяжує покарання було зазначено вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Вона є потерпілою в рамках даного провадження. В результаті дій відповідача вона отримала тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості віднесено до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розгляд фізичного здоров`я та потребували лікування. Внаслідок завданих травм вона постійно відчуває фізичний, зокрема, головний біль, біль у суглобах рук та органах черевної порожнини, неодноразово зверталась за медичною допомогою до медзакладів охорони здоров`я до різних фахівців та витрачає на це значний час. Для лікування отриманих тілесних ушкоджень витрачала свої кошти. Окрім того, пройшла комплексний огляд у психіатра та за результатами огляду їй було встановлено діагноз, порушення адаптації, асоційоване зі стресом у вигляді стійкого вираженого тривожно-депресивного синдрому ускладненого ісомнією та психосоматичними проявами. Внаслідок чого, їй призначено медикаментозне лікування, виписуються рецепти, ліки вона купує за власні кошти. Відповідач будь-якої допомоги не надавав.

Також, зазначала, що їй було завдано моральну шкоду, ця подія вибила її з нормального ритму життя, вона вимушена постійно шукати час для лікування, кошти для оплати ліків. Вона відчувала фізичний біль, моральну виснаженість, постійну напругу в спілкуванні з рідними. Додаткових психічних хвилювань завдало їй розповсюдження в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформації про скоєне, її почали ображати користувачі, вихваляти дії відповідача, користувач під ім`ям « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виклав назагал інформацію про її номер телефону та зазначив її ім`я образливо, внаслідок чого ця інформація щодо події стала відомою багатьом її знайомим, сусідам, деякі спільні знайомі її та відповідача публічно зазначали що пишаються його діями, схвально оцінюють, інформація набула розголосу та вона через це постійно відчуває сором і приниження, змушена приходити на дитячий майданчик з дитиною у час, коли там мінімальна кількість сусідів та відвідувачів. Вона чує недоброзичливі характеристики від мешканців району про неї, як матір, все це зумовлює тривожність за себе та членів її родини, відчуття сорому, приниження, що завдає душевних страждань, через травмуючи психологічні чинники, та потягло за собою звернення до психіатра та прийняття заспокійливих препаратів. Вона потребує постійної професійної психологічної допомоги, це додаткове фінансове навантаження з огляду на те, що вона самостійно виховує двох неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, збільшила розмір матеріальної шкоди, та просила стягнути матеріальну шкоду в сумі 1557 гривень, зазначала, що додатково продовжує нести витрати на придбання медпрепаратів.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Позивач суду пояснила, що внаслідок завдання їй тілесних ушкоджень вона була змушена витрачати кошти на придбання медпрепаратів, побачивши її в такому стані діти злякались, вона зверталась до своєї знайомої за допомогою для придбання продуктів, готування їжі, бо сама не мала можливості це зробити, просила її про елементарну допомогу прийняти душ, бо відчувала фізичний біль, вийти на вулицю, бо постійно відчувала страх за своє життя. Зверталась до сусіда за допомогою відвести та привезти до лікарні, займала кошти у борг. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не пропонував та навіть не вибачився. Також, зазначала, що вона побачила пост в телеграм каналі про прийнятий вирок щодо відповідача та почитала коментарі, особа під ніком «ДимаБожик», імовірно другий учасник подій, виклав її номер телефону, образливо її називав, та після цього інформація про події стала доступною для багатьох її знайомих, сусідів, негативні коментарі та посмішки стали для неї шоком, вона відчувала сором, приниження, були образи в бік не лише її, а й дітей.

Представник позивача доводи позову підтримав, зазначив, що заявлена сума до стягнення є справедливою та співмірною, враховуючи обставини справи Факт вчинення щодо позивачки протиправних дій встановлений вироком суду та обставини викладені у вироку не підлягають доведенню. Розмір завданою матеріальної шкоди підтверджується наданими висновками про відвідування медзакладів, рекомендаціями про придбання препаратів, рецептами та квитанціями аптечних установ про їх придбання. Також, враховуючи покази свідків, інформацію викладену у вироку та медичних висновках, підтверджуються обставини значних змін у повсякденному житті позивачки та її дітей, нестабільність психологічного стану, постійний страх за життя та здоров`я, потребу у постійній професійній психологічній допомозі, в прийнятті медичних заспокійливих препаратів. Просив позовні вимоги з урахуванням збільшеної сума матеріальної шкоди, задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, право на подачу відзиву, отримання правової допомоги йому було роз`яснено судом. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди не заперечував, також вважав, що розмір моральної шкоди завищений, вважав, що достатнім є сума в 20000 гривень, він не має достатніх коштів для оплати суми заявленої позивачкою. Інших доводів щодо необґрунтованості вимог позивача не наводив.

Суд, вислухавши доводи сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 25.04.2025 року у справі №644/3645/25, провадження №1-кп/644/618/25 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Розгляд справи відбувався в спрощеному порядку, ОСОБА_3 визнав свою провину в повному обсязі. Вирок набрав законної сили 27.05.2025 року. В рамках кримінального провадження цивільний позов потерпілою ОСОБА_1 не заявлявся.

Спір виник з правовідносин, щодо відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Як передбачено у ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч. 7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, визначених ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до змісту вироку вбачається, що 08.03.2025 приблизно о 22:30 годині, відповідач перебуваючи у громадському місці біля дитячого майданчику, що розташований біля житлового будинку АДРЕСА_2 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , вживали алкогольні напої. В подальшому, відповідач побачив, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , виникла сварка, в ході якої почалась штовханина та остання опинилась на землі, в положенні лежачи на спині обличчям до гори. Далі, відповідачем було вчинено протиправні дії щодо потерпілої ОСОБА_1 , вирок місить опис відповідних дій, внаслідок чого останній було спричинено моральну шкоду, а саме: шкода її психічному здоров`ю у вигляді емоційної невпевненості, втрати повноцінного побуту, відпочинку та сну, заниження самооцінки до пригніченого стану, погіршення її психологічного самопочуття, втрати позитивних емоцій.

Тобто, відповідним вироком, що набрав законної сили встановлено обставини штовханини, внаслідок якої потерпіла впала, завдання потерплій моральної шкоди діями відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до наданих позивачем доказів, що досліджені в судовому засіданні ОСОБА_1 було завдано тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, садна, які за ступенем тяжкості викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і віднесені до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується Висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №22-с/25 п/п від 10.03.2025 року. У зазначеному висновку ОСОБА_1 надавала пояснення щодо обставин виникнення тілесних ушкоджень від дії ОСОБА_3 та особи на ім`я ОСОБА_9 , опис виявлених ушкоджень, які мали місце і на руках, і на тулубі, і на стегнах.

Довідку №32/1 від 10.03.2025 року про звернення позивача до медзакладу 10.03.2025 року та проходження огляду, рекомендацію проходження рентген дослідження, УЗД, ОЧП нирок, проведену обробку пошкоджень, рекомендація спостереження у хірурга, знеболювальне.

Довідку про проведений огляд терапевта КНП «Міська поліклініка №18» 16.05.2025 року, із скаргами на головний біль, біль в лівому ліктьовому суглобі, порушенні сну, рекомендації щодо обстеження, а саме консультацію лікаря невропатолога, хірурга, гінеколога, психіатра.

Довідку про проходження огляду психіатра КНП «Міська поліклініка №18» 16.05.2025 року, встановлено діагноз порушення адаптації, асоційоване із травматичним досвідом, у вигляді тривожно-депресивного синдрому, рекомендовано сеанси психотерапевтичної допомоги до психотерапевта, вживання медпрепаратів, щоденно.

Довідку про проходження огляду психіатра КНП «Міська поліклініка №18» 25.07.2025 року, встановлено діагноз порушення адаптації, асоційоване зі стресом у вигляді стійкого вираженого тривожно-депресивного синдрому ускладненого ісомнією та психосоматичними проявами, рекомендовано лікування вживання медпрепаратів, щоденно протягом 2 тижнів.

Довідку про проходження огляду психіатра КНП «Міська поліклініка №18» 22.09.2025 року, встановлено діагноз порушення адаптації, асоційоване із травматичним досвідом, у вигляді тривожно-депресивного синдрому, рекомендовано продовження медикаментозної терапії.

Довідку про проходження огляду психіатра КНП «Міська поліклініка №18» 22.10.2025 року, встановлено діагноз порушення адаптації, асоційоване із травматичним досвідом, у вигляді тривожно-депресивного синдрому, рекомендовано продовження медикаментозної терапії, підтримуючої психотерапії.

Також позивачем надано рецепти та квитанції про рекомендацію та придбання нею препаратів, а саме рецепти від 16.05.2025 року, 06.06.2025 року, 16.06.2025 року, 25.07.2025 року, 25.08.2025 року, 22.09.2025 року, 22.10.2025 року, квитанції від 13.05.2025 на суму 393 грн, 112 грн, 83 грн, 154,50 грн, 403,38 грн, 265,24 грн, 89,50 грн, 91,80 грн, 136,44 грн, 95 грн.

Надана суду копія консультативного висновку спеціаліста щодо проходження обстеження дитиною позивачки 08.10.2025 року не містить даних про зв`язок встановлених скарг та діагнозу із діями безпосередньо відповідача. Також, доводи позивачки, викладені нею в поясненнях від 10.11.2025 року щодо вчинення щодо неї громадянином ОСОБА_6 протиправних дій щодо неї та її дитини, нібито за подання нею позову до відповідача, також, суд вважає не свідчать про зв`язок між відповідними подіями та відповідачем у даній справі.

Окрім того, в соціальних мережах було дійсно розміщено інформацію про прийнятий вирок суду, та в коментарях невідомою особою було зазначено номер засобу зв`язку потерпілої та образливе зазначення її ім`я. Безпосередньо доказів того, що дана інформація була розміщена відповідачем чи саме ним було надано інформацію про номер її засобу зв`язку в загальному доступі не було надано позивачем, але при цьому, оприлюднена інформація викликала жваве обговорення, стала доступною для багатьох осіб, що є знайомими сторін у справі, коментарі містять як обурення відповідним ставленням до дівчини, так і підтримання дій відповідача. Зазначена подія викликала черговий стрес, звернення до фахівців, потребу у прийнятті заспокійливих препаратів, потребу у супроводі під час пересування по вулиці.

В судовому засіданні за клопотанням позивача було допитано свідків. Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є знайомою позивачки, 09.03.2025 року вона прийшла до неї, бо планували йти на роботу, позивачка була налякана, плакала, від цього плакали діти, на її прохання вона сходила до аптеки та придбала їй мазь, заспокійливе та знеболювальне, як пояснила позивачка їй 08.03.2025 року завдали тілесні ушкодження. Бачила синець під оком, один великий синець на спині, позивачка казала, що вона відчуває біль в суглобах, їй було важко навіть стояти, сиділа в одній позі. На її прохання вона допомогла їй прийняти душ, пригодувати їжу для дітей, 10.03.2025 року супроводжувала її до медзакладу, де знімали побої, робили аналізи, було рекомендовано відвідування психіатра, який взяв її на облік та прописав ліки. Позивачка зверталась до неї з проханням сходити з нею в магазин, вийти на прогулянку, бо сама боялась, їй було неприємно пригадувати події.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є сусідом позивачки, знає про те що відбулось від сусідки, дізнався про це вранці, коли вона попросила про допомогу. Він відвозив її до лікарні, коли вона просила, надавав гроші на ліки, возив до судмедекспертизи. В подальшому до лікаря психіатра возив позивачку пару разів на тиждень, вона постійно озирається, стала зажата, налякана.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона сестра позивачки, була свідок подій щодо завдання тілесних ушкоджень, бачила у сестри синці, садна. Зазначала, що такі дії зумовили дуже сильний стрес у позивачки, вона змінилась, боїться виходити сама на вулицю, намагається виходити лише з кимось у супроводі, постійно проходить лікування у психіатра, приймає ліки, боїться за себе та дітей, вона потребує консультацій з психіатром. Публікація на сайті інформації про подію та відповідні коментарі із викладенням її номеру телефону, образами на її ім`я, ще більше вплинуло на її стан.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що між кримінальним правопорушенням вчиненим діями відповідача та завданою позивачу моральною та матеріальною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних страждань, втрат майнового характеру, є усі підстави для стягнення на користь позивача моральної та матеріальної шкоди.

Розмір завданої матеріальної шкоди позивачем визначений в 1557 гривень, доказом на підтвердження понесених витрат є надані та досліджені судом рецепти лікаря та квитанції про придбання медпрепаратів за рецептами.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення. В даному випадку, з березня 2025 року позивач вживає заходи для відновлення свого стану. Нанесені тілесні ушкодження були незначними, але потягли за собою зміни у повсякденному житті, заходах, які повинна була вживати позивач для відновлення стану, відчуття тривожності, нервовості, страху за життя своє та дітей дотепер триває, позивач протягом тривалого часу потребує допомоги психіатра, проходить медикаментозне лікування, вживає заспокійливі препарати щоденно, кожного місяця відвідує консультації психіатра, потребує допомоги сторонніх осіб та час, що буде тривати для відновлення не визанчений. Суд враховує, що дії були вчинені відповідачем, з яким до цього була знайома позивач, не очікувала від нього загрози, з моменту вчинення правопорушення відповідач не пропонував їй ніякої допомоги, навіть не вибачився та вважав, що вона сама їх спровокувала. Також суд враховує, що дії були вчинені щодо молодої жінки, яка є мамою двох неповнолітніх дітей, яка почала відчувати неспроможність захистити не тільки себе, а й дітей. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Суд приходить до висновку, що розмір компенсації моральної шкоди, завданої позивачу у розмірі 80000 грн буде справедливою сатисфакцією потерпілої сторони внаслідок дій неправомірного характеру з боку заподіювача шкоди.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору, оскільки судом встановлено обґрунтованість вимог позивача щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 81557 гривень, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 128 КПК України, ст. ст. 3, 12, 81, 82, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 1557 гривень, моральну шкоду в сумі 80000 гривень, а всього 81557 (вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 19.11.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий : суддя О. В. Бугера