РІШЕННЯ

іменем України

21 листопада 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Кришталь А. А.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за відсутності учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та збільшення розміру аліментів,

у с т а н о в и в:

07.08.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів та збільшивши розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 листопада 2017 року по справі № 621/1802/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у шлюбі з 07.09.2007 по 20.07.2017, мають спільну дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.11.2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1 500 грн 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 22.08.2017 до повноліття дитини.

На даний час визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення розвитку дитини, збільшилися витрати на придбання продуктів харчування, одягу та інших необхідних речей. Витрати на утримання дитини суттєво збільшилися, у зв`язку з чим матеріальне становище позивача погіршилося.

Викладені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 30.09.2025.

17.10.2025, у зв`язку із тривалим лікуванням судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І. В., здійснено повторний розподіл та автоматизованою системою документообігу для розгляду справи визначено суддю Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В. В.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2025 справу прийнято в провадження судді Зміївського районного суду Харківської області суддя Овдієнко В. В., продовжено строк розгляду справи а призначено судове засідання на 21.11.2025.

21.11.2025 належним чином повідомлені сторони на судовий розгляд не прибули.

Позивач ОСОБА_1 до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала та просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого повторно 22.07.2014, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20.07.2017 підтверджується, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6, 10).

На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/1802/17 від 13.11.2017 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 500 грн 00 коп. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 22.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 11-12).

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

На підставі системного аналізу зазначених вище норм слід зазначити, що чинним законодавством (статті 182, 183 Сімейного кодексу України) підвищений мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передбачено стягування аліментів у розмірі частки від заробітку платника аліментів, якщо стягувач не просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умова для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У справі наявні підстави для зміни способу стягування аліментів та визначення їх у розмірі частки від доходів батька дитини, оскільки позивач вимагала стягування аліментів у розмірі частки від доходів відповідача, а відповідач, у свою чергу, визнав позовні вимоги.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом зміни способу стягування аліментів та визначення нового розміру аліментів - в 1/4 частині заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У новому розмірі аліменти мають стягуватися починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 листопада 2017 року по справі № 621/1802/17 з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на частку від його заробітку (доходу).

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп., які перерахувати на р/ р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 листопада 2017 року по справі № 621/1802/17.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повне рішення складене 21.11.2025.

Головуючий: В. В. Овдієнко