ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7258/25 Провадження № 2-о/636/163/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання -Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 особі представника адвоката Шеліпової Юлії Анатоліївни, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шеліпової Ю.А. звернувся до суду із заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, зазначивши заінтересованою особою Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Орелько Лозівського району Харківської області,УРСР, де проживав до виповнення йому 5-ти років, а потім з родиною деякий час проживав у рф., де вступив до місцевої школи та провчився два роки. Подалі з родиною переїхав до м. Чугуїв, де закінчив школу, продовжив навчання у Харківському електромеханічному технікумі. 20.11. 1978 року йому було видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. В період з 22.11.1988 р. по 19.04.1980 р. він проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З 1985 року по 1997 рік перебував у шлюбі, від якого має дочку, був офіційно працевлаштований з 1978 по 1993 рік. Також зазначає, що 25.02.2025 року він звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з письмовою заявою про перевірку належності до громадянства України з метою подальшого документування паспортом громадянина України, та йому запропоновано звернутись до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання із заявою про встановлення належності до громадянства України та подальшого отримання паспорту громадянина України. Тому заявник вказує, що для цієї мети йому необхідно в судовому порядку встановити юридичний факт його постійного проживання на території України станом на 24серпня 1991 року, при цьому посилається на те, що ніколи не отримував та не має жодного діючого паспортного документу, громадянства іншої держави не має.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 28 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 особі представника адвоката Шеліпової Ю.А., заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви.

08.09.2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, сформована в підсистемі «Електронний суд» за підписом адвоката Шеліпової Ю.А., в якій додатково зазначено, що паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий 20.11.1978 року ВВС Чугуївського РВК Харківської області був втрачений в громадському транспорті. Реєстрація місця проживання заявника у вказаному паспорті за адресою: АДРЕСА_1 , була вказана до 19.04.1980 року, після чого заявник офіційно не реєстрував своє місце проживання та проживав без реєстрації фактично до 2012 року у квартирі батьків за вказаною адресою, потім переїхав до будинку своєї цивільної дружини за адресою: АДРЕСА_2 , де й проживає зараз. Заявник реєстрував свій шлюб та здійснював його розірвання, отримував свідоцтво про право на керування транспортним засобом на підставі вказаного паспорту громадянина колишнього СРСР, іншого документу, який би посвідчував його особу, не отримував. До початку повномасштабного вторгнення заявник неодноразово звертався до територіального підрозділу міграційної служби за місцем свого проживання з приводу власного документування, проте неодноразово отримував усні відмови. Лише після звернення до Благодійного фонду «Право на захист» 25.05.2025 року було ініційовано письмове звернення заявника до ГУДМС в Харківській області з заявою про встановлення його належності до громадянства України, за результатами розгляду якого було надано письмову відповідь з посиланням на пункти 7-9 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень» з вказівкою необхідності надання судового рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Також було запропоновано звернутись до територіального підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України за місцем проживання у разі виконання вимог законодавства та наявності необхідних документів із заявою про встановлення належності до громадянства України.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено по суті.

Подалі 07.11.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 та його представника адвоката Шеліпової Ю.А. про розгляд справи за їх відсутності із зазначенням, що подану заяву підтримують повністю, просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи- Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до судового засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень на заяву ОСОБА_1 не надав.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Метою встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення, є можливість скористатися правом, яке надане заявнику відповідно до чинного законодавства України, але через неможливість документального підтвердження не може бути реалізованим. Мета дозволяє визначити коло заінтересованих осіб, а також докази, які мають бути досліджені під час судового розгляду справи.

Отже, сутність справ окремого провадження полягає в підтвердженні судом наявності чи відсутності певних юридичних фактів (станів), що є умовами здійснення прав і реалізації інтересів осіб або підставами для їх обмеження. Тому суд лише з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

ОСОБА_1 просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, зазначивши, що метою встановлення такого факту є підтвердження громадянства України.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.1963 року Орельським сел. ЗАГС Лозівського району Харківської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Орелька, Лозівський район, Харківська область, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27.04. 1963 р. зроблений відповідний запис за № 35. Батьками зазначені: батько- ОСОБА_3 , українець, мати ОСОБА_4 , українка. На підставі заяви ОСОБА_1 та вказаного свідоцтва про народження ОСОБА_1 . ВВС Чугуївського райвиконкому м. Чугуєва 20.11. 1978 року видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 .

Зазначені обставини підтверджуються: копією заяви про видачу паспорта по досягненню 16-річного віку; відповіддю Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 6301.7-10015/63.2-25 від 17.06.2025, в якій також зазначено , що згідно з інформацією відділу реєстрації місця проживання Чугуївської міської ради Харківської області відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у м. Чугуєві (за адресою, зазначеною у заяві) станом на 24.08.1991 (13.11.1991 ) відсутні; аналогічною відповіддю ГУ ДМС у Харківській області на адвокатський запит адвоката С.Чирика від 22.04.2025 за № 6301.4.1-6466/63.2-25.

В період з 22.11.1978 р. по 19.04.1980 р. ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю Відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради від 05.05.2025 на запит адвокати с. Чирик.

Згідно довідки Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 11.08.2025 № 02-01-24/1800 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно фактично з 2012 року і по теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_2 копії трудової книжки НОМЕР_3 , оформленої 27.11.1978 року на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що він був працевлаштований відповідно до норм КЗпП України працював на різних підприємствах та установах по 29.11.1995 року, в тому числі з 18.01.1991 року по 18.01.1993 року працював у Чугуївському райселькомунхозі маляром 3-го розряду.

25.02.2025 року він звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області з письмовою заявою про перевірку належності до громадянства України з метою подальшого документування паспортом громадянина України, та йому запропоновано звернутись до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання із заявою про встановлення належності до громадянства України та подальшого отримання паспорту громадянина України.

Надані та досліджені судом документи підтверджують посилання ОСОБА_1 на те, що він ніколи не отримував та не має жодного діючого паспортного документу, також не має громадянства іншої держави.

Зазначені заявником обставини не спростовані й заінтересованою особою.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

У частині другій цієї статті вказано, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Встановлення належності особи до громадянства України це - визнання особи громадянином України відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України», але яка з тих чи інших причин досі не має паспорта громадянина України та не є громадянином іншої держави.

Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає до територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, встановлення юридичного факту про те, що на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) особа постійно проживала на території України, є підставою для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України «Про громадянство», і такий факт може бути встановлено на підставі судового рішення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджений доказами, які суд вважає належними та достатніми.

Керуючись ст.ст. 7, 10-13, 76-81, 83, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 особі представника адвоката Шеліпової Юлії Анатоліївни, заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в загальному апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Представник заявника: адвокат Шеліпова Юлія Анатоліївна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: 61058, Харківська область, м. Харків, вул. Леся Курбаса, буд.12, 1 поверх,офіс 1.

Заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, , адреса: 61093, м. Харків, вул.. Римарська, буд.24.

Суддя І.В. Карімов