ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Суми

Справа №583/971/24

Номер провадження 22-ц/816/1122/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

у присутності:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Захарова Максима Ігоровича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2024 року у складі судді Соколової Н.О., ухвалене в м. Охтирка Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання дій незаконними, стягнення заробітної плати, середнього заробітку, моральної шкоди, неустойки,

у с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 2008 року заробітна плата працівника - вихователя ЦРД (ЗДО, ДНЗ) «Калинка» виплачується через банк. 09 лютого 2024 року, при спробі розрахуватися банківською карткою, на яку нараховується заробітна плата, вона дізналася про неможливість проведення операцій за карткою. При зверненні до відповідача було з`ясовано, що рахунок, на який нараховується заробітна плата, було заблоковано на виконання невідомої постанови про арешт коштів боржника. Постанову або інший документ, на підставі якого здійснено блокування рахунку у банку надати відмовилися, незважаючи на кілька її усних та письмових звернень, на які відповіді надано не було. Таким чином, з 09 лютого 2024 року позивачці банком повністю заблоковано доступ до заробітної плати та до будь-якої інформації про причини такого блокування, чим повністю унеможливило доступ до їжі та до інформації, яка стосується позивача особисто, яка є причиною блокування картки із зарплатним рахунком з метою подальшого викрадення заробітної плати на користь невідомих осіб. Накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до порушення її конституційних прав.

У зв`язку з протиправними незаконними діями відповідача виник спір щодо стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період затримки виплати заробітної плати.

Зазначає, що внаслідок порушення її прав, а саме невиплати заробітної плати, відповідачем порушено її звичний уклад життя, що завдало їй моральних страждань, які виразилися в переживаннях, пов`язаних з необхідністю звернення до керівництва за місцем роботи для отримання відомостей про зарплату. Вона змушена витрачати свій час для звернення до суду за захистом своїх прав, вивчати законодавство, звертатися до юристів, виконавчої служби. Їй заподіяні моральні та фізичні страждання, оскільки вона не отримала кошти, які мали бути витрачені на їжу, проживання та лікування, що зумовило зміну способу життя та змусило її докладати додаткові зусилля для утримання себе та своєї сім`ї; принизило її. Розмір моральної шкоди оцінює в 100 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить ухвалити рішення, в якому зазначити, що незаконними та протиправними є дії АТ КБ «ПриватБанк»: 1) про блокування під час військового стану рахунку позивача, який знаходиться на території бойових дій і сам рахунок має спеціальний режим використання, а саме на який зараховується заробітна плата позивача; 2) про приховування від позивача інформації, що стосується його особисто (ненадання відповіді на звернення), а саме: відмова надати відомості і документи про номер рахунку, на який зараховується заробітна плата, підстави та документи арешту рахунку із зарплатою, та про підстави існування іншого рахунку із скарбничкою, про існування якого позивач не знала до лютого 2024 року; 3) приховування інформації про: підстави блокування (арешту) рахунків; про особу виконавця та стягувача; копії акта для можливості оскарження; 4) про протиправне незаконне блокування рахунку з метою подальшого здійснення вимагання плати у розмірі 100 грн за інформацію; 5) про те, що незаконно заблокований рахунок є рахунком зі спеціальним режимом використання, а саме - на нього зараховується заробітна плата позивача; 6) про те, що зарахована заробітна плата вилучається банком з рахунку позивача таємно від неї; 7) про самовільне відкриття іншого рахунку без відома та згоди позивача та ненадання інформації про нього.

Просила суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі, який підлягає уточненню; середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при виплаті заробітної плати за період з 09 лютого 2024 року (час звернення з вимогою розблокувати рахунок із зарплатою) по день розблокування рахунку і виплати повної суми заблокованої заробітної плати у розмірі, який визначений без урахування утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів; моральну шкоду в сумі 100 000 грн та неустойку за затримку виплати заробітної плати станом з 09 лютого 2024 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині негайного зняття арешту з зарплатного рахунку позивача та негайного повернення позивачу в натурі всіх коштів, вилучених з рахунку, на який зараховується заробітна плата з лютого 2024 року по час виконання рішення суду.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги; у разі неможливості перегляду справи апеляційним судом - скасувати рішення та повернути справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішенням суду відмовлено у виконанні Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що під час воєнного стану стягнення не проводяться, а банк має обов`язок визначити один із рахунків клієнта для здійснення видатків у сумі двох мінімальних заробітних плат щомісячно та повідомити виконавця про відмову в арешті рахунку (про необхідність зняття арешту з рахунку), на якому забезпечується зняття видатків у розмірі 2-х заробітних плат. При цьому, суду було надано підтвердження, що Охтирський район входить до території бойових дій.

Вказує на те, що суд не взяв до уваги, що у відповіді відповідача відсутня будь-яка запитувана інформація та сама відповідь направлена не на її адресу.

Не погоджується з тим, що надана відповідачем анкета є договором між нею та банком.

Зазначає, що відповідач приховує інформацію про рух коштів на рахунку позивача, що призводить до подальшого порушення прав позивача як працівника, у якого відповідач фактично викрав (заблокував) заробітну плату.

Відповідачем порушено приписи Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказує на те, що незалежно від того, що банк в порушення ст.ст. 55, 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не надав договір на ознайомлення споживачу до лютого 2024 року, він надавав послугу посередницької виплати заробітної плати, а позивач її отримувала.

Суд не дослідив та не врахував, що обов`язок доведення того, що примірник договору був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу. Крім того, зазначає, що фінансові установи зобов`язані надавати клієнтам інформацію відповідно до Закону № 2664-ІІІ.

Вказує на те, що постанова виконавця не містить його підпису та печатки, як то передбачено вимогами закону, а тому вона не підлягала виконанню взагалі.

Суд не з`ясував обставин появи інших рахунків, прив`язаних до картки Gold, якої у позивача не було та відкриття «Скарбнички», як вказує позивач - для «викрадення» її зарплати.

Не погоджується з висновком суду, що відносини, які склалися між сторонами, не носять ознак трудових. Зазначає, що оскільки заробітну плату роботодавець виплачував через посередника - АТ «КБ «ПриватБанк», то відповідно банк був уповноважений на виплату заробітної плати. Отже банк є посередником у виплаті заробітної плати та відповідно є суб`єктом організації оплати праці.

Оскільки посередник виплати заробітної плати заблокував заробітну плату на рахунках та відмовив у наданні інформації, яка стосувалася життя і здоров`я позивача, яку банк залишив без засобів для існування, що становило пряму загрозу життю і здоров`ю, отже відповідь відповідно до Закону України «Про інформацію» та «Про звернення громадян» мала бути надана не більше ніж за 48 годин, а інформація, яка не потребує додаткового вивчення - негайно.

Вказує, що саме по собі порушення прав людини і громадянина вже доводить наявність моральної шкоди. Вважає, що нею доведено заподіяння їй моральної шкоди. Про наявність моральної шкоди та причинного зв`язку між поведінкою відповідача і негативними наслідками зазначено в її зверненні.

Зазначаючи про існування договору, суд визнає, що позивач є клієнтом (споживачем), а відповідач - надавачем фінансових послуг, але не застосовує Закон України «Про захист прав споживачів», ст. 22 якого передбачає, що судовий збір не сплачується споживачами за позовами про захист їх прав.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась із запитом на інформаціюдо АТ КБ «Приватбанк» через відділення у м. Охтирка, в якому просила зазначити підстави блокування її рахунку, зазначити номер рахунку, на який нараховується заробітна плата, вказати якою посадовою особою накладено арешт на рахунок та якою особою направлено документ про арешт. Зазначила, що відповідь буде отримана нею особисто, вказавши номер телефону (а.с. 4).

На вказаний запит АТ КБ «Приватбанк» надав відповідь від 26 лютого 2024 року № 20.1.0.0.0/7 - 240214/59827, яку надіслав на ім`я ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 123 на звороті - 126). У відповіді зазначено, що арешт було накладено на грошові кошти у зв`язку з отриманням банком постанов приватного виконавця Савенка Ю.О. про арешт коштів боржника від 06 лютого 2024 року. В постанові не зазначено, що накладення арешту має здійснюватися банком на всі кошти, крім цільових. Якщо арешт було накладено на грошові кошти, на які не може бути звернено стягнення, рекомендовано сформувати у системі Інтернет-банкінгу Приват 24 довідку про цільове призначення картки та звернутися з вказаною довідкою до приватного виконавця для зняття арешту з таких грошових коштів.

Відповідно до довідки ЗДО «Калинка» Охтирської міської ради, № 01-20/24 від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 працює на посаді вихователя закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Калинка» Охтирської міської ради Сумської області та отримує заробітну плату та кошти на оздоровлення на особистий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 14).

ОСОБА_1 надано розрахункові листи за січень-лютий 2024 року (а.с. 43).

04 грудня 2014 року позивач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. У вказаній заяві зазначена адреса її проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 53).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. від 06 лютого 2024 року у ВП № 74057109 по виконанню виконавчого листа № 583/1514/21, виданого 22 березня 2023 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальних режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2992 грн (а.с. 120 на звороті - 121).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенком Ю.О. від 06 лютого 2024 року у ВП № 74056992 по виконанню виконавчого листа № 583/1514/21 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальних режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 2547,08 грн (а.с. 121 на звороті - 122).

Відповідно до інформації про банківські операції ОСОБА_1 з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року остання має відкриті рахунки у АТ КБ «Приватбанк», зокрема: картка для виплат - Поточний рахунок; послуга накопичування «Скарбничка» - вкладний (депозитний ) рахунок; картка для виплат (цільові надходження) - поточний рахунок, Бонус+ - інші рахунки; Картка універсальна Голд - інші рахунки (а.с. 74-77).

З наданої суду відповіді АТ КБ «Приватибанк» від 27 травня 2024 року № 20240527/1553, на ім`я ОСОБА_1 відкритий поточний рахунок - картка для виплат НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 для зарахування заробітної плати (а.с. 90-91).

Відповідно до виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2021-18.05.2022 основні надходження становить заробітна плата ЦРД Калинка, також наявні зарахування: поповнення в терміналі самообслуговування та поповнення своєї карти через додаток Приват24 (а.с. 110).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки постановами виконавця про арешт коштів боржника визначено банківським установам порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який, серед інших нарахувань, здійснюється нарахування заробітної плати, отже в даному випадку відповідач діяв правомірно, такі його дії були спрямовані на виконання постанов приватного виконавця. Щодо вимог позивача про приховування від неї інформації, суд вказав, що відповідачем була підготовлена відповідь, яка була направлена на адресу її реєстрації. Її твердження про вимагання відповідачем плати у розмірі 100 грн за інформацію не підтверджено жодними доказами. Твердження, що заробітна плата вилучається банком з її рахунку таємно від неї не підтверджується наявними у справі доказами, оскільки банком накладено арешт на грошові кошти, однак банком вони не вилучалися. Обставина самовільного відкриття іншого рахунку без її відома та згоди також не підтверджена належними та достатніми доказами.

Стосовно вимог про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та неустойки відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» суд виходив з того, що відносини, які склалися між сторонами, не мають ознак трудових, а тому відмовив у задоволенні вказаних вимог.

Крім того, суд вказав, що позивачкою не доведено наявність підстав, з якими закон пов`язує виникнення моральної шкоди, у тому числі будь-якої протиправної поведінки відповідача, а тому відмовив у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та протиправними дій АТ КБ «ПриватБанк» про блокування під час воєнного стану рахунку позивача, який знаходиться на території бойових дій, та сам рахунок має спеціальний режим використання, а саме, на який зараховується її заробітна плата.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накласти арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладання арешту на які заборонено законом. При цьому сам банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1) ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З матеріалів справи вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 зараховується на рахунок НОМЕР_2 , який є поточним рахунком. Він не визначений як рахунок для зарахування цільових надходжень, тобто на нього можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти цільового призначення. Таким чином, відсутні підстави вважати, що вказаний рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З огляду на встановлені обставини справи, відповідач, виконуючи постанови приватного виконавця Савенка Ю.О. про арешт коштів боржника, діяв правомірно.

З приводу доводів апеляційної скарги, що банк мав обов`язок визначити один із рахунків клієнта для здійснення видатків у сумі двох мінімальних заробітних плат щомісячно та повідомити виконавця про відмову в арешті рахунку колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів п. 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

Водночас для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку).

У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.

ОСОБА_1 із заявою про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій до виконавця не зверталася.

Доводи позивача щодо приховування від неї інформації, зокрема про номер рахунку, підстав арешту грошових коштів, про особу виконавця та стягувача, підстави існування іншого рахунку зі «Скарбничкою», інформації про підстави блокування (арешту), про протиправне блокування рахунку з метою подальшого здійснення вимагання плати у розмірі 100 грн за інформацію не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Так само не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про таємне вилучення банком коштів з її рахунку, позаяк відповідач на виконання постанови виконавця лише наклав арешт на кошти боржника.

Щодо вимог позивача про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що відносини, які склалися між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк», не мають ознак трудових, а тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми трудового законодавства. Відповідно не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача неустойки, а фактично - компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

З приводу доводів заявника апеляційної скарги, що надана відповідачем Анкета-заява від 04 грудня 2014 року є підробленим документом та не свідчить про укладення договору між нею та АТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів зауважує, що питання дійсності договору не є предметом доказування в даній справі.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

При зверненні до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 ставила питання, зокрема про стягнення з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 3 та 5 ст. 23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 3, 9 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки позивачем не доведена неправомірність дій відповідача, то відповідно відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Водночас заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо того, що судом не було застосовано приписи ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки в даній справі встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладений договір про надання банківських послуг та підстави позову вона обґрунтовує, зокрема порушенням її прав як клієнта банку, то відповідно вона була звільнена від сплати судового збору за подання вказаного позову.

Отже, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в сумі 2422,40 грн підлягає скасуванню та вказані витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2024 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судових витрат в сумі 2422,40 гривень.

Судові витрати в даній справі за розгляд справи в суді першої інстанції віднести на рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов