Номер провадження: 22-з/813/300/25
Справа № 521/3199/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
13.11.2025 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Карташова О.Ю.
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.
за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.
учасники справи:
відповідач - Державне підприємство «Інвестжитло»
треті особи - Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», Управління корпоративної політики Міністерства оборони України
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників, в приміщенні Одеського апеляційного суду
клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Грант Артуровича про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інвестжитло», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління корпоративної політики Міністерства оборони України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу
Історія справи
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Інвестжитло», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління корпоративної політики Міністерства оборони України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що вона 24 січня 2020 року була призначена на посаду начальника Відділу матеріально-технічного постачання в ДП «Інвестжитло», назву якого наказом ТВО директора № 7-к від 15 лютого 2021 року було змінено на Відділ матеріально-технічного забезпечення та збуту.
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16 жовтня 2024 року ухвалено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інвестжитло», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління корпоративної політики Міністерства оборони України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства «Інвестжитло» (Код ) № 1 від 10 січня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на роботі в Державному підприємстві «Інвестжитло» (Код ) з 10 січня 2023 року на посаді начальника Відділу матеріально-технічного забезпечення та збуту.

Стягнути з Державного підприємства «Інвестжитло» (Код , місцезнаходження за адресою: просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2023 року по 16 жовтня 2024 року в розмірі 485037 (чотириста вісімдесят п`ять тисяч тридцять сім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, з подальшим відрахуванням з вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Інвестжитло» (Код , місцезнаходження за адресою: просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Інвестжитло» (, місцезнаходження за адресою: просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Інвестжитло» (, місцезнаходження за адресою: просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ) до спеціального фонду державного бюджету судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Державного підприємства «Інвестжитло» Алайбов В.В. подав апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 червня 2025 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Інвестжитло» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 жовтня 2024 року залишити без змін.

Короткий зміст вимог

Через «Електронний суд» 27.06.2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Г.А. надійшло клопотання про стягнення судових витрат по справі.

Представник позивача просить поновити строк на подачу заяви про стягнення судових витрат, та компенсувати за рахунок відповідача ДП «Інвестжитло» витрати понесені у зв`язку з розглядом справи № 521/3199/23 в сумі 200 доларів США, що еквівалентно 8340,00 гривень.

Щодо поновлення строку на подання заяви, адвокат звертає увагу, що сторона ОСОБА_1 зробила відповідну заяву про стягнення судових витрат як усно у судовому засіданні, так і письмово в заяві від 17.04.2025 року. Скорочений текст судового рішення складено 19.06.2025 року, а отримано його 25.06.2025 року, про що надається скриншот Електронного кабінету.

Саме клопотання про стягнення судових витрат вмотивовано тим, що відносини між ОСОБА_1 та адвокатом Ростомовим Г.А. врегульовані Договором № 1-02/02/2023 від 02 лютого 2023 року про надання правової допомоги. За умовами п. 1.1 та 1.2 1.1 Договору, Адвокат зобов`язується надавати послуги із правового захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт у свою чергу прийняти та оплатити послуги згідно з умовами Договору. Відносини з гонорару врегульовані між сторонами п. 4.1., згідно якого вартість послуг Адвоката затверджується Додатком до Договору та залежить від виду послуги. На підставі даних приписів сторонами було складено Додаток № 2 до Договору № 1-02/02/2023 від 02 лютого 2023 року, згідно якого Адвокат представляє інтереси Клієнта у спорах з захисту прав у трудових відносинах. Крім того, сторони у відповідності до положень п. 4.1. Договору визначили суму гонорару за захист прав та інтересів у суді першої інстанції еквівалентну 200 доларам США, яка станом на дату розрахунку дорівнювала 8340, грн.

Відповідно до підписаного Акту про надання послуг від 24.04.2025 року, Адвокатом були надані наступні послуги: проведено аналіз апеляційної скарги ДП «Інвестжитло» у справі №521/3199/23 та надано відповідні консультації; складено та направлено до суду відзив на апеляційну скаргу 05 грудня 2024 року; здійснено представництво інтересів ОСОБА_1 . У судовому засіданні 17 квітня 2025 року. Крім того, сторони закріпили, що зобов`язання Клієнта, передбачені п. 3 Додатку №2 до Договору №1-02/02/2023 зі сплати гонорару виконано у повному обсязі в день підписання Додатку № 2.

Заперечення на клопотання (заяву)

Представником ДП «Інвестжитло» Алайбовим В.В. подані заперечення, в яких вони просять клопотання представника заявника Ростомова Г.А., щодо стягнення по справі № 521/3199/23 з ДП «Інвестжитло» витрат на оплату професійної правової допомоги у сумі 200 дол. США, в гривневому еквіваленті 8340,00 грн - залишити без розгляду.

В запереченнях, акцентується увага на те, що ні в матеріалах справи, ні в заяві про ухвалення додаткового рішення, немає доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу, що свідчить про відсутність реального понесення Позивачем таких витрат, та стягнення коштів з відповідача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в ухвалах Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі №750/14822/21, від 24 травня 2023 року у справі №446/2455/21.

Як вбачається з матеріалів справи, сторона ОСОБА_1 зробила заяву про стягнення судових витрат у судовому засіданні та у письмовій заяві від 17.04.2025 року.

Встановлено, що постанова Одеського апеляційного суду у цій справі була прийняття 19 червня 2025 року, тому докази понесення судових витрат на правову допомогу повинні були надані до 24 червня 2025 року включно.

Разом із цим, заява сторони позивачів на підтвердження розміру витрат, була сформована та надіслана через «Електронний суд» 27 червня 2025 року, тобто після спливу строків, передбачених частиною 8 статті 141 ЦПК України.

В заяві від 27.06.2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ростомов Г.А. просить суд апеляційної інстанції поновити строк на подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення, обґрунтовуючи доводи тим, що скорочений текст судового рішення складено 19.06.2025 року, а отримано його 25.06.2025 року, що підтверджується скриншотом з Електронного кабінету.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущений строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження №61-3454св22), неподання чи не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положень статті 126 ЦПК України, ч.8 статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Доводи сторони позивача про те, що скорочений текст судового рішення від 19.06.2025 року надійшов до Електронного кабінету адвоката 25.06.2025 року не впливають на перебіг процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Колегія суддів вважає за потрібним наголосити, що законодавець не пов`язує подання доказів понесення витрат на правничу допомогу із моментом отримання рішення, а подання таких доказів пов`язується з датою ухвалення рішення, що й зазначено в частині восьмій статті 141 ЦПК України, яка за своїм змістом є імперативною нормою і не допускає іншого тлумачення.

У матеріалах справи відсутні докази наявності істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ростомов Г.А., процесуальних дій з надання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, протягом п`яти днів після ухвалення постанови Одеського апеляційного суду 19.06.2025 року.

Ураховуючи, що представником ОСОБА_1 адвокатом Ростомовим Г.А., надано докази на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції поза межами строку, встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України, за відсутністю підстав для поновлення такого строку, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Г.А., про стягнення судових витрат, необхідно залишити без розгляду.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду заяви

Виходячи з вищевикладеного, з огляду на встановлені обставини, ураховуючи, що представником ОСОБА_1 адвокатом Ростомовим Г.А., надано докази на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції поза межами строку, встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України, за відсутністю підстав для поновлення такого строку, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Г.А. про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інвестжитло», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство Міністерства оборони України «Оборонавторемсервіс», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління корпоративної політики Міністерства оборони України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу - необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 141,270,381 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Грант Артуровича, про поновлення строку на подання заяви про стягнення судових витрат - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Грант Артуровича про стягнення судових витрат - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький