Справа № 604/1256/25
Провадження № 2/604/630/25
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна-

у с т а н о в и в:

11 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат Покотило Ю.В. до ОСОБА_2 , про поділ в натурі частки із майна, що є спільною частковою власністю.

Позивач просить суд, здійснити поділ в натурі земельної ділянки площею 0,0160 га, кадастровий номер :02:003:0606, та розташованої на ній нежитлової будівлі, господарської будівлі з гаражем, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , виділивши (передавши) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності в натурі відповідну частину із вказаного тут майна, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності на нього, та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказані об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків, шляхом зазначення ціну позову (вартості майна згідно звіту про оцінку нерухомого майна), та сплативши судовий збір із врахуванням положень Закону України "Про судовий збір" за дві майнові вимоги в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяву, за змістом якої останній зазначає, що ним заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру та доплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн .

Досліджуючи питання щодо усунення недоліків позовної заяви судом встановлено наступне.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимогст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається у відповідності до вимог статті 176 ЦПК України.

Так в позовній заяві позивач зазначає, що просить суд виділити в натурі частку з майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак при цьому не зазначає ціну позову.

Зокрема, позивачу необхідно було : визначити ціну позову (вартості майна згідно звіту про оцінку нерухомого майна) та сплатити судовий збір із врахуванням положень Закону України "Про судовий збір" за дві майнові вимоги в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

У постанові Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 495/1706/16 зазначено, що судовий збір з вимог виділити в натурі 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують дійсну вартість нерухомого майна (експертна оцінка, тощо) на час звернення до суду і виходячи з сукупної вартості нерухомого майна зазначити у позовній заяві ціну позову, та виходячи із розрахованої до неї суми сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» з урахуванням наведеного вище.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд (постанова від 26.06.2023 року, справа № 716/604/20).

Поряд з цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19, Великою Палатою Верховного Суду викладено наступні висновки :

«52. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

53. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

54. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

55. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

56. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).»

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на постанови Верховного Суду від 21.12.2020 у справі №905/98/20 та від 02.12.2020 року у справі №905/105/20, які регулюють питання сплати судового збору за подання заяви є не релевантним до вказаної справи, враховуючи предмет спору та обставини справи, які були предметом розгляду судом касаційної інстанції.

Так, у справі №905/98/20 та у справі №905/105/20, предметом позову у даних справах є вимога прокурора про повернення земельної ділянки орендодавцю - власнику майна від орендаря у зв`язку з тим, що договір оренди, на підставі якого орендар користувався річчю, припинився. Поданий прокурором у даних справах позови, є немайновими, оскільки за своєю суттю позовна вимога прокурора направлена на відновлення прав власника орендованої земельної ділянки -орендодавця.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про виділення в натурі об`єкта нерухомого майна та земельної ділянки.

Наслідком судового розгляду цього позову, в разі його задоволення, якщо суд прийде до такого висновку, буде припинено право спільної часткової власності на дане майно, а позивач набуде права особистої приватної власності на вказане майно, яке буде відмінним від того майнового права яке мав позивач до моменту подачі позову до суду, отже заявлені вимоги є вимогами майновими.

Відтак, судом установлено, що позивачем та його представником недоліки, зазначені в ухвалі суду від 13.11.2025, не усунуто.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем та його представником не усунуто недоліки в зазначений судом строк, суд доходить висновку, що матеріали позовної заяви слід вважати неподаними та повернути позивачу.

Згідно ч. 7 ст.185ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна повернути позивачу без розгляду.

Примірник копії позовної заяви від 11.11.2025 з доданими документами долучити до матеріалів справи № 604/1256/25.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М. Сіянко