ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді -099 520 65 95
Провадження №4-с/932/35/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопад 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Ярощук О.В.

за участю секретаря Фещенко К.О.

представника скаржника ОСОБА_1

представника відповідача Коваленко У.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_3 ,

про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Дніпра зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у якій прохала:

-визнати дії державного виконавця протиправними, які полягають у невжиття заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду щодо знесення самовільної будівлі у домоволодінні по АДРЕСА_1

-зобов`язати державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити примусові заходи щодо знесення самовільної будівлі у домоволодінні по АДРЕСА_1 , належному боржнику ОСОБА_3 , а саме знести:

-будівлю прибудови під літ «а3-1», яка на другому поверсі складається із: холу 2-1, загальною площею 21.7 кв.м: санвузла 2-2 площею 9.0 кв.м.; комори 2-3, площею 1.6 кв.м; та сходової клітини;

-терасу під літ. «а4-1» розміром 3.55*7.20 на мансардному поверсі, сходи та кімнату 2-6 площею 17.7 кв.м;

-сходи у квартиру АДРЕСА_2 із сходовим майданчиком та чотири металеві опори із металевими конструкціями прибудови;

-клумбу, що розташована на площі 31.3 кв.м у межах земельної ділянки №2 площею 0.0034 кв.м. по АДРЕСА_1 із кодом ДЗК 66006065;

-два кондиціонери, що розташовані на зовнішній стороні стіні санвузла 1-2;

-газовий лічильник, що розташований на зовнішній стороні стіні санвузла 1-2.

Стягнути судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що 09.02.2024 ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі 932/6943/23 задоволено скаргу ОСОБА_2 , зокрема постановлено:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Марченко О.Б. про закінчення виконавчого провадження ВП № 69018686 від 10.11.2022 року з примусового виконання виконавчого листа № 200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Марченко О.Б. про закінчення виконавчого провадження ВП № 69019031 від 10.11.2022 року з примусового виконання виконавчого листа № 200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) відновити виконавче провадження ВП № 69018686 та виконавче провадження ВП № 69019031 з примусового виконання виконавчих листів № 200/17709/13-ц, виданих 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

Постановою начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) 28.06.2024 у ВП №69019031 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 10.11.2022, однак рішення суду залишається не виконаним та не вчиняється будь-яких дій для його виконання у примусовому порядку.

Представником Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що вимоги скаржника є необґрунтовані та безпідставними, у задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_3 був належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився.

Судом витребувано та отримано копію матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, заслухавши заявника (далі Скаржник) та представника виконавчої служби (далі Представник) встановлено наступне.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2021 року, ухваленим у справі № 200/17709/13-ц, яке вступило в законну силу, ОСОБА_3 зобов`язаний знести самочинне будівництво, звільнити земельну ділянку та усунути перешкоди у користуванні власністю. На примусовому виконанні у Першому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) перебували виконавчі провадження ВП №69018686 та ВП №69019031, відкриті на підставі виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №200/17709/13-ц від 08.04.2022 р., виданого у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні власністю.

10.11.2022 року державним виконавцем Марченко Олексієм Богдановичем було винесено дві постанови, про закінчення виконавчих проваджень ВП №69018686 та ВП №69019031 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач ОСОБА_2 оскаржила дії державного виконавця щодо закінчення вказаних вище виконавчих проваджень.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2024 у справі 932/6943/23 задоволено скаргу ОСОБА_2 та постановлено:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Марченко О.Б. про закінчення виконавчого провадження ВП № 69018686 від 10.11.2022 року з примусового виконання виконавчого листа № 200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Марченко О.Б. про закінчення виконавчого провадження ВП № 69019031 від 10.11.2022 року з примусового виконання виконавчого листа № 200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) відновити виконавче провадження ВП № 69018686 та виконавче провадження ВП № 69019031 з примусового виконання виконавчих листів № 200/17709/13-ц, виданих 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська.

У судовому засіданні, Представник заперечувала щодо задоволення скарги Заявника, зазначаючи, що відділом державної виконавчої служби уживаються усі можливі заходи щодо виконання рішення суду. Зокрема, після постановлення ухвали суду від 09.02.2024, здійснено виклики державного виконавця Лук`яненка М.О. від 22.07.2024, 17.04.25 та зобов`язано надати пояснення щодо не виконання вимог виконавчого документу; скеровано повідомлення до відділу поліції №7 ГУНП в Дніпропетровській області щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , скеровано службову записку до Міністерства юстиції щодо сприяння проведення публічних закупівлі послуг, пов`язаних із проведенням демонтажу самовільно побудованих об`єктів; скеровані листи до суб`єктів господарювання щодо можливості їх залучення як експертів та надання інформації щодо вартості розроблення відповідної документації на демонтаж об`єктів, винесено постанову про арешт коштів боржника від 07.03.2025, скеровано повідомлення від 12.03.2025 про вчинене кримінальне правопорушення, внесено 08.04.2025 подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України (ухвалою суду 15.05.2025 відмовлено у задоволенні подання); внесено подання державного виконавця про розшук боржника; винесено 14.08.2025 постанову про накладення адміністративного стягнення.

Усі зазначені дії державного виконавця підтверджені матеріалами виконавчого провадження.

На виконання вимог державного виконавця, боржником ОСОБА_3 замовлено експертизу із будівельно-технічного дослідження у ФОП ОСОБА_4 , про що повідомлено державного виконавця 11.12.2024.

18 грудня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні: ОСОБА_4 призначено експертом у виконавчому провадженні із примусового виконання рішення виконавчого листа №200/17709/13-ц від 08.04.2022.

25 лютого 2025 року на адресу державного виконавця надійшов висновок експерта ОСОБА_4 від 17.02.2025. Відповідно до вказаного висновку, виконання рішення Бабушкінського районного суду від 12.02.2021 року щодо приведення конструктивних розмірів домоволодіння по АДРЕСА_1 у стан, у якому воно перебувало до самочинно проведеної ОСОБА_3 реконструкції, а саме технічна можливість знесення самовільно побудованих та встановлених у період 2008-2010 робіт без пошкоджень, руйнації та втручань у несучі та огороджувальні конструкції житлового будинку для подальшої його експлуатації у відповідності до чинних будівельних та санітарних норм та правил, а саме знесення самочинно збудованих будівель та споруд, не можливо.

У судовому засіданні Скаржник зазначила, що ніякої руйнації та втручань не може бути, оскільки самочинно збудовані будівлі та споруди є прибудованими, і вона погоджується на ймовірні пошкодження та руйнації. Однак вважає, що рішення суду має бути виконане боржником у повному обсязі.

Отже, боржник не виконує вимог виконавчого документу, що не заперечується Скаржником та Представником.

Судом встановлено, що боржник не переховується, періодично виходить на зв`язок із органами державної виконавчої служби.

У той же час, у силу приписів частини 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець вживає заходів примусового виконання рішення.

Державним виконавцем у цій частині 27.08.2024 за вих №91962/28.25-28 скеровано службову записку до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) щодо сприяння проведення публічних закупівлі послуг, пов`язаних із проведенням демонтажу самовільно побудованих об`єктів.

17 вересня 2024 року начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчук О. повідомлено, що видатки на 2024 рік на закупівлю послуг, пов`язаних із проведенням демонтажу самовільно побудованих об`єктів, не були передбачені.

У судовому засіданні 03.06.2025 Представник зазначила, що у межах виконання рішення немайнового характеру, державний виконавець може лише зобов`язати боржника вчинити певні дії. Щоб знести самочинні будівлі наразі потрібні кошти, однак вони відсутні у органу державної виконавчої служби.

Державним виконавцем 06.06.2025 за вих №65338/14.1-06 повторно скеровано службову записку до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) щодо сприяння проведення публічних закупівлі послуг, пов`язаних із проведенням демонтажу самовільно побудованих об`єктів.

11 червня 2025 року начальником управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчук О. повідомлено, що видатки на 2025 рік на закупівлю послуг, пов`язаних із проведенням демонтажу самовільно побудованих об`єктів, не були передбачені.

Отже, попри проведення ряду виконавчих дій, основною причиною не виконання виконавчого листа №200/17709/13-ц, виданого 08.04.2022 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська щодо демонтажу самовільно побудованих об`єктів є відсутність фінансування.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 2 ст. 2 та ст. 10 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини друга ? третя статті 451 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону).

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У частині шостій статті 26 Закону передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15-ц (провадження № 61-14491 сво 20) вказано, що «підставою для закінчення виконавчого провадження є виконання рішення боржником. Зазначене положення закону має застосовуватися не формально, а сутнісно, коли рішення суду реально й фактично виконано, з огляду на таке. Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

Державний виконавець два роки поспіль (27.08.2024 та 06.06.2025) зверталася до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) щодо сприяння проведення публічних закупівлі послуг, пов`язаних із проведенням демонтажу самовільно побудованих об`єктів і два рази отримувала відповідь про відсутність фінансування, попри те, що у службових записках міститься інформація про необхідність примусового виконання виконавчого листа №200/17709/13-ц від 08.04.2022 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, заслухавши учасників справи суд установив, що державний виконавець намагався вчинити усіх заходів щодо примусового виконання виконавчого листа від 08.04.2022, однак такі дії є неправомірними без вжиття заходів примусового виконання рішення у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, позаяк відсутність бюджетних коштів, не є підставою для звільнення Боржника від відповідальності за порушення зобов`язання. Таких підхід органу державної виконавчої служби про неможливість примусового виконання виконавчого листа через відсутність видатків сприяє порушенню принципу правової визначеності у Скаржника (позивача по цивільній справі). Більш того, суд вважає, що за умови примусового виконання виконавчого листа за рахунок коштів державної виконавчої служби, остання набула б права матеріальної вимоги до Боржника, який має у власності нерухомість, що забезпечило б відшкодування понесених витрат.

Наведене свідчить про протиправність дій державного виконавця та обґрунтованість доводів скарги, що має наслідком її задоволення.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України з Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Щодо стягнення витрат Скаржника на правничу допомогу, суд вважає їх співмірними та підтвердженими, а тому судові витрати у розмірі 5000 грн підлягають стягненню із Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст. 447, 449, 451 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник ОСОБА_3 , про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії державного виконавця протиправними, які полягають у невжиття заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду за виданим виконавчим листом №200/17709/13-ц від 08.04.2022.

Зобов`язати державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити примусові заходи щодо примусового виконання виконавчого листа №200/17709/13-ц від 08.04.2022

Стягнути із Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) , м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 56) на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Стягнути із Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) (, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 56) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу постановлено 19.11.2025.

Суддя Оксана ЯРОЩУК