З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2010/25
Номер провадження 2/348/1317/25
10 листопада 2025 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області:
в складі головуючого судді: Солодовнікова Р.С.,
за участі секретаря судового засідання: Бойчук О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
за відсутності учасників справи,
Зміст позовних вимог:
ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що 05.09.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №73729713. За умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. строк позики - 10 днів зі сплатою процентів. Відповідно до п.2.3 Договору процентна ставка в день становить 0,5 %. Пункт 2.4 Договору передбачено Комісія за надання Позики від суми наданої позики 5% , що становить 125,00 грн.
Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умова Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту розміщені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 14/06/21 (далі -Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Стислий виклад позиції сторін :
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.
Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання з пропозицією надати відзив та докази. Поштове повідомлення повернулося з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою 11.09.2025, що відповідно до пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України вважається днем вручення судового рішення. Таким чином, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження та забезпеченим у реалізації процесуальних прав.
Крім направлення процесуальних документів засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання відповідача, судом вжито додаткових заходів повідомлення відповідача.
Зокрема, суд двічі направив ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами на електронну адресу, зазначену відповідачем при укладенні кредитного договору, яка доставлена 20.08.25 і 22.09.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Суд також повідомив його про розгляд справи через офіційний вебсайт «Судової влади України» шляхом розміщення відповідного оголошення та повідомляв за допомогою телефонного зв`язку, що підтверджується матеріалами справи.
Незважаючи на всі можливі заходи, вжиті судом для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, останній не скористався наданими йому процесуальними правами - не повідомив суд про свою позицію у справі, не надав жодних пояснень чи доказів, які могли б спростувати вимоги позивача.
Суд здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначений на 10.11.2025.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 10.10.2025, що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки.
Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, правом на подання відзиву не скористався.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі:
Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ухвалою від 12.08.2025 по даній справі залишив без руху позовну заяву, надавши строк на усунення недоліків.
Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ухвалою від 18.08.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і проведення судового засідання. Витребувані докази за клопотанням позивача.
Суд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ухвалою від 24.09.2025 здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Призначив розгляд справи.
Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Судом встановлено, що 05.09.2024 р між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №73729713. За умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. строк позики - 10 днів зі сплатою процентів. Відповідно до п.2.3 Договору процентна ставка в день становить 0,5 %. Пунктом 2.4 Договору передбачено Комісія за надання Позики від суми наданої позики 5% , що становить 125,00 грн. Також в умовах кредитування зазначена проценти за понадстрокове користування Позикою за день 2,70%, пеня 2,7 % (а.с. 5-9).
Відповідно до п.4 Договору проценти за договором нараховується щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором. Комісія за надання Позики нараховується одноразово в дату надання Позики( в день користування Позикою), що визначена п.2 Договору.
Відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. В заяві зазначено, що заявник не заперечує вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в Банку. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини( у тому числі підписання угод, договорів, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного підпису. Заява підписана відповідачем відкритим ключем, що буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно Умов та правилами надання банківських послуг.
До позовної заяви позивач додав копію кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій зазначено тіло кредиту 2500,00 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 125,00 грн, загальна вартість повернення кредиту 2750,00 грн з яким відповідач ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с. 8).
На вимогу суду АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" надав суду інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку НОМЕР_2 Виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), на яку здійснено надходження 05.09.2024 року в сумі 2500,00 грн через сервіс іншого банку.
Також надано інформація, що на картковий рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) здійснено надходження за 06.09.2024 року в сумі 6000,00 грн через сервіс іншого банку.
Крім того, надано Виписку по рахунку за номером картки НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 за період 05.09.2024 по 06.09.2024 року (а.с. 59-64).
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 14/06/21 (далі -Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.12-19 ).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі досліджених у справі доказів, суд робить висновок, що 05.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору № 73729713. ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента і визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитний договір, чим погодив його умови. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.
Матеріали справи містять відомості, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суми позики) та проценти у повному обсязі не повернув, внаслідок чого у виникла заборгованість.
У позовні заяві позивач просить стягнути тіло кредиту за договором в сумі 8500,00 грн, однак за умовами Кредитного договору укладеного 05.09.2024 р між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 грн..
Будь-яких доказів збільшення суми кредитування суду не надано. За яких обставин та на яких умовах позивач збільшив суму кредитування на 6000 грн невідомо.
Суддя ухвалою від 12.08.2025 року позовну заяву залишив без руху, та вказав позивачу на необхідність подання доказів пролонгації дії договору та збільшення суми кредитування.
Представником позивача суду не надано вказаних доказів, при цьому зазначено що позивачем надано до суду всі наявні документи за Кредитним договором, які були передані Первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору Факторингу.
Відповідно до статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи зобов`язані подавати докази безпосередньо до суду. Позивач, а також особи, уповноважені законом звертатися до суду в інтересах інших осіб, подають докази разом із позовною заявою. У випадку, якщо учасник справи не може подати доказ у встановлений законом строк з об`єктивних причин, він зобов`язаний письмово повідомити про це суд, зазначивши доказ, який не може бути подано, причини неможливості подання у визначений строк та підтвердження того, що ним ужито всіх можливих заходів для його отримання.
Суд встановив, що позивач, попри вказівку суду на необхідність подання доказів пролонгації дії договору та збільшення суми кредитування, таких доказів не надав. Вимоги статті 83 ЦПК України щодо обов`язку повідомити суд про неможливість подання доказів, зазначити причини такої неможливості та підтвердити вжиття всіх можливих заходів для їх отримання - позивачем не виконані.
Учасники справи зобов`язані подавати всі наявні у них докази в строки, визначені законом або судом, та не приховувати доказів. Ці вимоги спрямовані на забезпечення принципів змагальності сторін і процесуальної рівності, а також на запобігання зловживанню процесуальними правами.
Ненадання доказів у межах підготовчого провадження без поважних причин виключає можливість їх подальшого прийняття на наступних стадіях розгляду справи.
Норми ЦПК України встановлюють чіткий порядок подання доказів і детально регламентують строки їх подання, що має на меті запобігти зловживанню процесуальними правами та забезпечити повне розкриття доказів (принцип discovery) на стадії підготовчого провадження. Цей підхід покликаний змістити акцент з розгляду справи по суті на стадію підготовки, що забезпечує ефективність і розумність строків судового розгляду.
Отже, порушення позивачем встановленого порядку подання доказів, відсутність повідомлення про причини їх неподання та невжиття заходів для їх отримання є підставами для висновку, що такі докази не можуть бути подані чи прийняті судом у подальшому розгляді справи.
За таких обставин, позивачем не доведено наявність заборгованості за тілом кредиту в сумі 6000 грн за кредитним договором № 73729713 від 05.09.2023 року.
13 вересня 2024 року позивач сплатив заборгованість за кредитним договором у сумі 765,00 грн, з якої після погашення нарахованих комісійних платежів та процентів частково погашено основну суму боргу (тіло кредиту) у розмірі 527,50 грн.
Таким чином, у відповідача за тілом кредиту наявна заборгованість за договором №73729713 від 05.09.2024 рокув сумі 1972,50 грн (2500-527,50).
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначає таке.
Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані як в період кредитування, так і поза межами строку дії кредитного договору.
Так, за Кредитним договором № 73729713 від 05.09.2023 року позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за процентами в розмірі 850,00 грн за період 05.09.2024 по 11.10.2024 року, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 46-47).
Відповідно до умов пункту 2.4 Договору, сторони передбачили застосування фіксованої процентної ставки за день користування позики 0,50 %. Однак при розрахунку позивач зробив розрахунок за процентною ставкою 1%, яка не передбачена умовами договору.
Доказів про те, що між сторонами узгоджені умови про нарахування збільшеної процентної ставки позивачем не надані.
Як вбачається з додатку № 1 до договору - «Таблиці обчислення загальної вартості кредиту», позивач при визначенні вартості кредиту врахував саме знижену процентну ставку 0.5 %, що відповідає погодженим сторонами умовам кредитування.
Разом із тим, проаналізувавши умови договору та додатки до нього, суд дійшов висновку, що у межах строку дії договору (з 05.09.2024 до 14.09.2024 року) правомірним є застосування саме процентної ставки 0,5 %, яка відображена в умовах кредитування (а.с.5).
За підрахунками суду сума заборгованості за відсотками за період з 05.09.2024 по 13.09.2024 року становить 112,50 грн ( 2500*0,5%*9=112,50), що підтверджується розрахунком банку (а.с. 8).
13.09.2024 року Позивачем здійснено оплату заборгованості за кредитним договором в сумі 765,00 грн, якою погашено відсотки в сумі 112,50 грн та 125 грн комісія. Отже, стягненню підлягає сума заборгованості за відсотками за період з 13.09.2024 по 14.09.2024 року, яка становить 9,86 грн ( 1972,50 х 0,5% х 1).
Проценти, нараховані після 14.09.2024 року, стягненню не підлягають, оскільки вони обчислені поза межами строку дії кредитного договору. Умовами договору не передбачено його продовження чи пролонгацію після закінчення визначеного строку, тому нарахування процентів після 14.09.2024 року є безпідставним.
Так, позивач також просив стягнути з відповідача 4131,00 грн заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою.
Проте вони нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 2.2. договорів (10 днів), є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що за кредитним договором № 73729713 від 05.09.2024 року заборгованість за процентами становить 9,86 грн.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним частково задовольнити заявлені позовні вимоги.
Суд вважає позов доведеним щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 73729713 від 05.09.2024 року в загальній сумі 1982,36 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 1972,50 грн, простроченої заборгованості за сумою процентів 9,86 грн.
Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх необґрунтованістю.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 3028, грн. (а.с.5).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268 ЦПК, суд,-
Позов ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду.
Повний текст рішення суду складений - 10 листопада 2025 року
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Р.С. Солодовніков