Справа № 350/1414/24
Номер провадження 2/350/340/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» 19 серпня 2024 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 16 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 770922, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язався одержати на повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. На підставі платіжного документу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 35 000 грн. Однак відповідач умови кредитування належним чином не виконав та допустив заборгованість у розмірі 86 887 грн 18 коп.
28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2808-23, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року.
Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за Договором про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року в сумі 86 887 грн 18 коп., з яких: 34 620 грн 19 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 52 266 грн 99 коп. - заборгованість за відсотками.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 належним чином умови договору про споживчий кредит не виконав та має непогашену заборгованість перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в сумі 86 887 грн 18 коп.
Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року в сумі 86 887 грн 18 коп., судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою судді від 20 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, із власної ініціативи суду розгляд справи ухвалено проводити у судовому засіданні з викликом сторін.
1 листопада 2024 року ухвалено заочне рішення.
31 січня 2025 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 1 квітня 2025 року заяву відповідача задоволено, заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження Представник позивача в судове засідання не прибув, однак спрямував до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі. Відповідач у судовому засіданні не заперечував факт зарахування на його картковий рахунок грошових коштів у сумі 30 000 грн. При цьому вказав, що 16 грудня 2021 року він звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКОРДБАНК» з метою отримання кредиту на ремонт будинку. На наступний день на його картковий рахунок відкритий у цьому банку було зараховано кошти в розмірі 30 000 грн. Однак заперечує, що кредитний договір укладав із позивачем та наполягає на тому, що такий договір було укладено між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «АКОРДБАНК» та позивач не має жодного відношення до цієї угоди. Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ошуст С.Є. 11 листопада 2025 року спрямував до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. У заяві вказав, що відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнає в частині основної суми боргу та відсотків за користування кредитом. При ухваленні рішення просив врахувати, що на підставі виконавчого листа № 350/1414/24 виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області 6 грудня 2024 року на виконання заочного рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 86 877 грн 18 коп. та судових витрат, при його виконанні з ОСОБА_1 було стягнуто частину заборгованості у розмірі 6 287 грн 32 коп., тож вважає, що у зв`язку з цим підлягає зменшенню сума основного боргу. Просив суд врахувати вказану обставину при ухваленні рішення суду. Щодо відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу вважає, що зазначена позивачем сума в 6 000 грн є явно завищеною і неспівмірною зі складністю справи та виконання адвокатом робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг. Дана справа є модельною та малозначною і не потребувала додаткової правової допомоги адвоката. Зазначив, що процесуальні документи, а саме позовна заява складена та підписана керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.В., заява від 19 березня 2025 року складена та підписана посадовою особою позивача ОСОБА_2 , тобто позивачем не надано жодного доказу виконаних робіт (наданих послуг) адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», які б відповідали детальному опису виконаних робіт. Тому вважає, що відшкодуванню підлягає вартість усної консультації в розмірі 1 500 грн. Розгляд справи просив проводити без нього та відповідача. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 16 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 770922, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у гривні, а ОСОБА_1 зобов`язався одержати на повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно платіжного документу ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 35 000 грн. Кінцевий термін повернення кредиту 16 грудня 2024 року. 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 2808-23, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року.
Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року в сумі 86 887 грн 18 коп., з яких: 34 620 грн 19 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 52 266 грн 99 коп. - заборгованість за відсотками.
З огляду на викладене, суд вважає, що сторонами зазначеного вище Договору про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. Посилання відповідача ОСОБА_1 на ту обставину, що договір із позивачем він не укладав, а укладав договір на отримання кредитних коштів в сумі 30 000 грн з Публічним акціонерним товариство комерційний банк «АКОРДБАНК» спростовується відповідною інформацію наявною у Договорі № 770922 про надання споживчого кредиту, в якому зазначено, що даний Договір укладається за посередництвом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «АКОРДБАНК». Як вбачається із долученої відповідачем до матеріалів справи анкети-заяви № ІРК-051121/132-0 від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «АКОРДБАНК» відкрив рахунок, на який у подальшому було зараховано кошти в сумі 30 000 грн, що не заперечується і самим відповідачем. Щодо стягнення заборгованості за договором факторингу. Згідно положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Всупереч умов Договору про надання споживчого кредиту № 770922 від 16 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 Цивільного кодексу України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору та належним чином не сплачував кредит, у результаті чого виник борг на загальну суму 86 887 грн 18 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені Договором про надання споживчого кредиту не виконав, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд не бере до уваги інформацію представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ошуста С.Є. щодо сплати ОСОБА_1 в рахунок заборгованості 6 287 грн 32 коп., які державним виконавцем стягнуто з останнього в рахунок погашення заборгованості на виконання виконавчого листа № 350/1414/24 виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області 6 грудня 2024 року на виконання рішення (заочного) суду від 1 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо зарахування цієї суми безпосередньо в рахунок погашення боргу, оскільки долучені представником відповідача до заяви від 11 листопада 2025 року скріншоти виписок з банку (мобільного додатку) не свідчать про те, що саме ці кошти було списано саме в рахунок погашення цієї заборгованості та не містять ідентифікуючих ознак щодо ПІБ платника, призначення платежу тощо. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн та заперечень з цього приводу представника відповідача, суд приходить до наступних висновків. Згідно статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бутиспівмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, а також клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 000 грн витрат понесених позивачем на правову допомогу. У відповідності до положень статті 142 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає поверненню 50% від суми сплаченого ним судового збору, а інші 50 % повернути позивачу з державного бюджету. Керуючись статтями 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 142, 247, 258, 259, 263, 265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 207, 526, 530, 611, 626, 627, 629, 638, 1048, 1050, 105, 1055 Цивільного кодексу України, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування»,
у х в а л и в:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а учасниками справи, які не були присутні при оголошенні рішення в той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення їм копії рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Суддя: Сокирко Л.М.