Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №943/1988/25

Провадження №2/943/1566/2025

19 листопада 2025 року м.Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з означеним позовом, у якому просить стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_4 аліменти на час навчання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, на період його навчання, до 28.02.2027 року. Мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Буського районного суду Львівської області від 10.02.2016 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зверталася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття, такі відповідач сплачував. Однак син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття, відповідно аліменти на його утримання більше не стягуються. Проте ОСОБА_5 на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання у ЗП (ПТ)О «Галицький професійний агротехнічний коледж», період навчання з01.09.2025 року по 28.02.2027 року. Син сторін навчається на денному відділенні, не має можливості працевлаштуватися. Усі витрати на його забезпечення позивачка несе самостійно, а саме: проїзд, харчування, навчальне приладдя, одяг та інші необхідні речі для забезпечення нормальних умов життя та навчання. Однак через скрутне матеріальне становище такі витрати для матері є непосильними. Тому просить стягувати з відповідача аліменти в означеному вище розмірі.

Позивачка, до початку судового засідання, подала письмову заяву з проханням справу слухати у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи, за відсутності відповідачів, з постановленням заочного рішення, проти чого позивач, у поданій заяві, не заперечує.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 16.07.1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 10.02.2016 року такий було розірвано.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , видане Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від14.01.2025 року.

З часу розлучення, син зареєстрований та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 20.09.2024 року.

Відповідач сплачував аліменти на утримання сина, до досягнення останнім повноліття, про що було видано виконавчий лист Буським районним судом Львівської області від 10.02.2016 року, справа №440/1336/15-ц.

Син сторін, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття. Проте на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання у ЗП (ПТ)О «Галицький професійний агротехнічний коледж», період навчання з01.09.2025 року по 28.02.2027 року, що підтверджується довідкою виданою навчальним закладом від 06.10.2025 року № 138.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч. 1ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб".

Статтею ст. 141СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року N 6-186цс14.

Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в частці від доходу останнього.

У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі N 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання є обов`язком батьків.

З врахуванням наданих доказів, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який навчається в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення ним навчання, але небільше ніж до досягнення ним 23-річного віку за умов продовження навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої доньки, виходячи з засад розумності та справедливості.

Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя с. Побужани Золочівського району Львівської області аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду 16.10.2025 року та до закінчення сином навчання - 28.02.2027 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя с. Побужани Золочівського району Львівської області в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Б. М. Журибіда