Справа № 159/5859/25
Провадження № 2/159/1923/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

у с т а н о в и в:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») через систему «Електронний суд» звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 18.08.2021 ТОВ «Мілоан» і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір про споживчий кредит №102606937, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 13000,00 грн, строком на 16 днів, зі сплатою процентів від 1,25% до 5% в день та комісії за надання кредиту в сумі 1300 грн.

На підставі договору факторингу №29/12-2021-45 від29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступним договором №10-01/2023 від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором №102606937 від 18.08.2021 перейшло до позивача.

Окрім цього, 03.09.2021 ТОВ «Мілоан» і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір про споживчий кредит №3828089, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн, строком на 12 днів, зі сплатою процентів від 2,5% до 5% в день та комісії за надання кредиту в сумі 1520 грн.

На підставі договору факторингу №28/12-2021-45 від28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступним договором №10-01/2023 від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитним договором №3828089 від 03.09.2021 перейшло до позивача.

Також, 05.10.2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і відповідач ОСОБА_1 уклали у формі електронного документа з використання електронного підпису договір позики №-130849, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 2500,00 грн, строком на 14 днів, зі сплатою процентів 1,95% в день.

На підставі договору факторингу №18-01/22 від18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступного договору №10-01/2023 від 10.01.2023 укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», право вимоги за договором позики №-130849 від 05.10.2021 перейшло до позивача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути загальний розмір заборгованості за трьома кредитами в сумі 124086,39 грн, з яких: 19129,00 грн основна сума боргу, 104957,39 грн заборгованість за процентами, а також просив стягнути 2422,20 грн судового збору і 25000 грн витрат на правничу допомогу.

05.09.2025 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до вимог статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим, судовий виклик за зареєстрованим місцем проживання не вручений через відсутність адресата.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі 911/3142/19 сформував правову позицію, згідно з якою, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.

Враховуючи згоду позивача та керуючись положеннями статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 12 листопада 2025 року.

Суд, вивчивши матеріали справі дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України).

В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закону).

Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Укладені між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 договори про споживчий кредит №102606937 від 18.08.2021 і №3828089 від 03.09.2021, а також укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 05.10.2021 договір позики №-130849, підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису і за формою відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, договір про споживчий кредит №102606937 від 18.08.2021 підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора S1821, договір про споживчий кредит №3828089 від 03.09.2021 підписаний ідентифікатором L60219, а договір позики №-130849 від 05.10.2021 підписаний ідентифікатором В5С28АТА.

Отже ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 , та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, умов пролонгації, порядку нарахування та сплати процентів.

Відповідач, підписавши ці договори, не лише погодив їх умови, але й скористався кредитними коштами, які перераховані на вказаний ним картковий рахунок.

Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за договорами про споживчий кредит та договором позики.

У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

На підставі договору факторингу № 29/12-2021-45 від 29.12.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №102606937 від 18.08.2021.

Також позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №3828089 від 03.09.2021 на підставі договору факторингу № 28/12-2021-72 від 28.12.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал»,та наступного договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».

Окрім цього, право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №-130849 від 05.10.2021 перейшло до позивача на підставі договору про відступлення права вимоги №18-01/22, укладеного 18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал», та наступного договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».

Суду надані договори факторингу, договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, реєстри боржників, акти прийому-передачі реєстру боржників, платіжні доручення, які належно засвідчені печатками та підписами сторін. Тому позивач підтвердив право вимоги до ОСОБА_1 за вказаними договорами.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання розміру заборгованості суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо договору про споживчий кредит №102606937 від 18.08.2021.

18.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом подання відповідачем в Особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Анкети-заяви, укладений договір про споживчий кредит №102606937.

За умовами договору (а.с.42-46) кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000 грн (п.1.2), строком на 16 днів з 18.08.2021 до 03.09.2021 (п.1.3,1.4). Кредитні кошти надаються в безготівковій формі шляхом переказу на вказаний позичальником картковий рахунок (п.2.1). Позичальник зобов`язаний сплатити одноразову комісію в розмірі 10% від суми кредиту, тобто 1300 грн (п.1.5.1). За користування кредитом встановлена стандартна процентна ставка 5 % в день, пільгова 1,25 % в день (п.1.5.2, п.1.6).

Згідно з п.2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у п.1.6 договору і є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного у п.1.3, є меншою за стандарту. Після завершення первісного строку кредитування та пролонгації проценти з дня продовження кредитування на стандартних умовах згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою.

Строк користування кредитом може бути продовжений на пільгових і на стандартних умовах.

Згідно з п.2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування на пільгових умовах, виконавши визначені у розділі 6 Правил надання фінансових кредитів (розмішені на сайті товариства і є невід`ємною частиною договору) дії, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості за наведеними у таблиці ставками : для продовження на 3 дні 3%, на 7 днів 5%, на 15 днів 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк нараховуються за ставкою, передбаченою в п.1.5.2 договору (1,25%).

Пролонгація на стандартних умовах (п.2.3.1.2 договору) відбувається автоматично. Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, з урахуванням усіх періодів пільгової пролонгації, але не більше ніж на 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. У випадку, якщо позичальник в цей період вчинить дії для пролонгації договору на пільгових умовах, зупиняється строк пролонгації на стандартних умовах. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомлений (а.с.47).

ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за договором і перерахувало 18.08.2021 на відкриту в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту НОМЕР_1 кошти у розмірі 13 000 грн, що підтверджено квитанцією (а.с.61, зворотній бік).

Як вбачається з детального розрахунку заборгованості (а.с.115-120) ОСОБА_1 за період з 19.08.2021 до 03.09.2021 (в межах 16 днів первісного строку) нараховані проценти за пільговою ставкою 1,25% в день.

03.09.2021 відповідач вчинив дії для пролонгації строку кредитування на 7 днів, сплативши 7090,00 грн (2645,00 грн на повернення тіла кредиту, 1845,00 грн комісії (1300,00 +545,00 за пролонгацію), 2600 грн проценти). За період з 04.09.2021 по 10.09.2021 (7 днів пролонгації) нараховані проценти за пільговою ставкою 1,25% в день.

10.09.2021 відповідач вдруге вчинив дії для пролонгації строку кредитування на 3 дні, сплативши 710,00 грн (310,00 грн на повернення тіла кредиту, 310 грн комісії за пролонгацію, 90,00 грн проценти). За період з 10.09.2021 по 13.09.2021 (3 дні пролонгації) нараховані проценти за пільговою ставкою 1,25% в день.

13.09.2021 відповідач втретє вчинив дії для пролонгації строку кредитування на 3 дні, сплативши 721,00 грн (301,00 грн на повернення тіла кредиту, 301,00 грн комісії за пролонгацію, 119,00 грн проценти). За період з 14.09.2021 по 16.09.2021 (3 дні пролонгації) нараховані проценти за пільговою ставкою 1,25% в день.

Відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому з 17.09.2021 по 21.09.2021, відповідно п.2.3.1.2 договору, відбулась пролонгація на стандартних (базових) умовах. Упродовж вказаного періоду (5 днів) нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день.

21.09.2021 відповідач вчетверте вчинив дії для пролонгації строку кредитування на 7 днів, сплативши 1749,00 грн (487,00 грн на повернення тіла кредиту, 487,00 грн комісії за пролонгацію, 775,00 грн проценти). За період з 22.09.2021 по 28.09.2021 (7 днів пролонгації) нараховані проценти за пільговою ставкою 1,25% в день.

Відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому з 29.09.2021 по 22.11.2021, відповідно п.2.3.1.2 договору, відбулась пролонгація на стандартних (базових) умовах. Упродовж вказаного періоду (55 днів) нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день.

Загальний розмір заборгованості склав 38623,00 грн, з яких 9257,00 грн основного боргу, 29366,00 грн проценти.

29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №29/12-2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №102606937 від 18.08.2021 (а.с.80-84).

ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 29.12.2021 - 23.02.2022 (57 днів) донарахувало відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 5% в день в розмірі 26382,45 грн. Згідно з розрахунком (а.с.11) станом на 10.01.2023 за відповідачем значилась заборгованість на загальну суму 65006,33 грн, з них 9257,00 грн тіло кредиту, 55749,00 грн проценти.

Будь-яких платежів на повернення кредиту фактору відповідач не вносив.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаним Договором про споживчий кредит, що підтверджується реєстром боржників, актом прийому-передачі реєстру боржників (а.с.91-99).

Після набуття права вимоги ТОВ «Коллект Цент» додаткових нарахувань не проводило. Відповідач платежів на повернення кредиту фактору не вносив.

Щодо основної суми кредиту.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів (тіла кредиту) в розмірі 9257,00 гривень. Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту не спростував.

Щодо нарахування відсотків.

Позивачем згідно з наданим розрахунком заявлені до стягнення проценти в розмірі 55749,00 грн, з яких 29366,88 грн нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування (15 днів первісного строку, 20 днів пільгової пролонгації та протягом 60 днів автопролонгації до 22.11.2021), а також 26382,45 грн, нарахованих фактором ТОВ «Вердикт Капітал» в період з 29.12.2021 до 23.02.2022.

За умовами Договору №102606937 від 18.08.2021 максимальний строк автопролонгації кредитного договору 60 днів, він завершився 22.11.2021, отже подальше нарахування процентів не відповідає вимогам законодавства.

Тому суд задовольняє вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами в межах строку первісного кредитування, пролонгації строку на пільгових умовах і автопролонгації до 22.11.2021 на суму 29366,00 грн.

Загальний розмір задоволеної до стягнення заборгованості за кредитом становить 38623,88 грн, з яких 9257,00 грн основного боргу, 29366,88 грн проценти.

Щодо договору про споживчий кредит №3828089 від 03.09.2021.

03.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом подання відповідачем в Особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Анкети-заяви, укладений договір про споживчий кредит №3828089.

За умовами договору (а.с.35-39) кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн (п.1.2), строком на 12 днів з 03.09.2021 до 15.09.2021 (п.1.3,1.4). Кредитні кошти надаються в безготівковій формі шляхом переказу на вказаний позичальником картковий рахунок (п.2.1). Позичальник зобов`язаний сплатити одноразову комісію в розмірі 19% від суми кредиту, тобто 1520 грн (п.1.5.1). За користування кредитом встановлена стандартна процентна ставка 5 % в день, пільгова 2,5 % в день (п.1.5.2, п.1.6).

Згідно з п.2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у п.1.6 договору і є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного у п.1.3, є меншою за стандарту. Після завершення первісного строку кредитування та пролонгації проценти з дня продовження кредитування на стандартних умовах згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою.

Строк користування кредитом може бути продовжений на пільгових і на стандартних умовах.

Згідно з п.2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування на пільгових умовах, виконавши визначені у розділі 6 Правил надання фінансових кредитів (розмішені на сайті товариства і є невід`ємною частиною договору) дії, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості за наведеними у таблиці ставками : для продовження на 3 дні 3%, на 7 днів 5%, на 15 днів 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк нараховуються за ставкою, передбаченою в п.1.5.2 договору (2,5%).

Пролонгація на стандартних умовах (п.2.3.1.2 договору) відбувається автоматично. Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, з урахуванням усіх періодів пільгової пролонгації, але не більше ніж на 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. У випадку, якщо позичальник в цей період вчинить дії для пролонгації договору на пільгових умовах, зупиняється строк пролонгації на стандартних умовах. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті споживчого кредиту, з яким відповідач ознайомлений (а.с.40).

ТОВ «Мілоан» виконало зобов`язання за договором і перерахувало 03.09.2021 на відкриту в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту НОМЕР_1 кошти у розмірі 8 000 грн, що підтверджено квитанцією (а.с.58, зворотній бік).

Як вбачається з детального розрахунку заборгованості (а.с.127-132) ОСОБА_1 за період з 04.09.2021 до 15.09.2021 (в межах 12 днів первісного строку) нараховані проценти за пільговою ставкою 2,5% в день.

Відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому з 16.09.2021 по 24.09.2021, відповідно п.2.3.1.2 договору, відбулась пролонгація на стандартних (базових) умовах. Упродовж вказаного періоду (9 днів) нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день.

24.09.2021 відповідач вчинив дії для пролонгації строку кредитування на 7 днів, сплативши 2304,00 грн (400,00 грн на повернення тіла кредиту, 1520,00 грн комісії, 384,00 грн проценти). За період з 25.09.2021 по 01.10.2021 (7 днів пролонгації) нараховані проценти за пільговою ставкою 2,5% в день.

Відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому з 02.10.2021 по 16.10.2021, відповідно п.2.3.1.2 договору, відбулась пролонгація на стандартних (базових) умовах. Упродовж вказаного періоду (15 днів) нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день.

16.10.2021 відповідач вдруге вчинив дії для пролонгації строку кредитування на 3 дні, сплативши 1760,00 грн (228,00 грн на повернення тіла кредиту, 628 (400+228) грн комісії за пролонгацію, 904,00 грн проценти). За період з 17.10.2021 по 18.10.2021 (2 дні пролонгації) нараховані проценти за пільговою ставкою 2,5% в день, за 19.10.2021 (1 день пролонгації) нараховані проценти за ставкою 0,01% в день.

Відповідач не припинив користуватись кредитними коштами, а тому з 20.10.2021 по 24.11.2021, відповідно п.2.3.1.2 договору, відбулась пролонгація на стандартних (базових) умовах. Упродовж вказаного періоду (36 днів) нараховані проценти за стандартною ставкою 5% в день.

Загальний розмір заборгованості склав 22137,26 грн, з яких 7372,00 грн основного боргу, 14765,26 грн проценти.

28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №28/12-2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №3828089 від 03.09.2021 (а.с.74-79).

ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 28.12.2021 - 23.02.2022 (58 днів) донарахувало відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 5% в день в розмірі 21378,80 грн. Згідно з розрахунком (а.с.10) станом на 10.01.2023 за відповідачем значилась заборгованість на загальну суму 43516,06 грн, з них 7372,00 грн тіло кредиту, 36144,06 грн проценти.

Будь-яких платежів на повернення кредиту фактору відповідач не вносив.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаним Договором про споживчий кредит, що підтверджується реєстром боржників, актом прийому-передачі реєстру боржників (а.с.91-99).

Після набуття права вимоги ТОВ «Коллект Цент» додаткових нарахувань не проводило. Відповідач платежів на повернення кредиту фактору не вносив.

Щодо основної суми кредиту.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів (тіла кредиту) в розмірі 7372,00 гривень. Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту не спростував.

Щодо нарахування відсотків.

Позивачем згідно з наданим розрахунком заявлені до стягнення проценти в розмірі 36144,06 грн, з яких 14765,26 грн нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування (12 днів первісного строку, 10 днів пільгової пролонгації та протягом 60 днів автопролонгації до 24.11.2021), а також 21378,80 грн, нарахованих фактором ТОВ «Вердикт Капітал» в період з 28.12.2021 до 23.02.2022.

За умовами Договору №3828089 від 03.09.2021 максимальний строк автопролонгації кредитного договору 60 днів, він завершився 24.11.2021, отже подальше нарахування процентів не відповідає вимогам законодавства.

Тому суд задовольняє вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами в межах строку первісного кредитування, пролонгації строку на пільгових умовах і автопролонгації до 24.11.2021 на суму 14765,26 грн.

Загальний розмір задоволеної до стягнення заборгованості за кредитом становить 22137,26 грн, з яких 7372,00 грн основного боргу, 14765,26 грн проценти.

Щодо договору позики №-130849 від 05.10.2021.

05.10.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № -130849 від 05.10.2021 за умовами програми «Проста позика».

За умовами договору (а.с.24-30) кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 2 500 грн (п.2.2), строком на 14 днів з 05.10.2021 до 19.10.2021 (п.2.3). Кредитні кошти надаються в безготівковій формі шляхом переказу на вказаний позичальником картковий рахунок (п.3.2). За користування кредитом у строк визначений п.2.3 встановлена процентна ставка 1,95% (п.9.13). Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком розрахунків, або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше дати остаточного повернення кредиту, встановленого цим договором (п.3.6). У випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього Договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати (п.3.19).

Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті кредиту, з яким відповідач ознайомлений (а.с.31-32).

ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» виконало зобов`язання за договором і за допомогою платіжного сервісу «iPay.ua» перерахувало 05.10.2021 на платіжну картку ОСОБА_1 НОМЕР_2 кошти у розмірі 2 500 грн (а.с.54).

Як вбачається з детального розрахунку заборгованості (а.с.121-126) ОСОБА_1 за період з 05.10.2021 до 19.10.2021 (в межах 14 днів строку кредиту) нараховані проценти за ставкою 1,95% в день.

В матеріалах справи відсутні дані про продовження строку кредитування.

Загальний розмір заборгованості склав 3186,00 грн, з яких 2500,00 грн основного боргу, 686,00 грн проценти.

18.01.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-01/22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором позики №-130849 від 05.10.2021 (а.с.68-73).

ТОВ «Вердикт Капітал» в порядку п.5.4 Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-01/22 за період з 19.01.2021 - 17.01.2022 (91 день) нарахувало відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 3,9% в день в розмірі 8770,50 грн (з урахуванням проплати в сумі 102 грн). Окрім цього, за період з 18.01.2022 по 23.02.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» нарахував відповідачу проценти за користування кредитом за ставкою 3,9% в день в розмірі 3607,5 грн. Згідно з розрахунком (а.с.9) станом на 10.01.2023 за відповідачем значилась заборгованість на загальну суму 15564,00 грн, з них 2500,00 грн тіло кредиту, 13064,00 грн проценти.

Будь-яких платежів на повернення кредиту фактору відповідач більше не вносив.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників, в тому числі за вищевказаним Договором про споживчий кредит, що підтверджується реєстром боржників, актом прийому-передачі реєстру боржників (а.с.91-99).

Після набуття права вимоги ТОВ «Коллект Цент» додаткових нарахувань не проводило. Відповідач платежів на повернення кредиту фактору не вносив.

Щодо основної суми кредиту.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів (тіла кредиту) в розмірі 2500,00 гривень. Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту не спростував.

Щодо нарахування відсотків.

Позивачем згідно з наданим розрахунком заявлені до стягнення проценти в розмірі 13064,00 грн, з яких:

- 686,00 грн нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування (14 днів до 19.10.2021),

- 8770,50 грн нараховані фактором ТОВ «Вердикт Капітал» в період з 19.10.2021 до 17.01.2022 (91 день) на підставі п.5.4 Договору про відступлення права вимоги від 18.01.2022,

- 3607,50 грн нараховані фактором ТОВ «Вердикт Капітал» в період з 18.01.2022 до 23.02.2022 (37 днів).

За умовами Договору №-130849 від 05.10.2021 строк надання кредиту 14 днів, він завершився 19.10.2021, доказів пільгової пролонгації кредиту та автопролонгації матеріали справи не містять, отже подальше нарахування процентів не відповідає вимогам законодавства.

Тому суд задовольняє вимоги в часті стягнення заборгованості за процентами в межах строку кредитування (14 днів, з 05.10.2021 по 19.10.2021) на суму 686,00 грн.

Загальний розмір задоволеної до стягнення заборгованості за кредитом становить 3186,00 грн, з яких 2500,00 грн основного боргу, 686,00 грн проценти.

Відтак загальна сума задоволених позовних вимог за трьома кредитними договорами складає 63947,14 гривень (9257+29366,88)+(7372+14765,26)+(2500+686).

Позивачем вимоги в порядку статті 625 ЦК України не заявлялися.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог витрати зі сплати судового збору.

Позивач сплатив судовий збір за ставкою 0,8 в розмірі 2422,40 грн. Позов задоволений на 51,53% (63947,14х100/124086,39), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1248,26 грн судового збору (2422,40х51,53:100).

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, то позивач заявив на відшкодування 25000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Коллект Центр» надавалася адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024.

На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надані заявка на надання юридичної допомоги №878 від 01.07.2025, витяг з акту №12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 про вартість послуг по боржнику ОСОБА_1 на суму 25000 гривень з описом послуг (усна консультація з вивчення документів (4000 грн), письмова консультація з вивчення документів (3000 грн), складання позовної заяви для подачі до суду (18000грн)).

Фактично послуги адвоката позивачем на час ухвалення судового рішення не оплачені.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати на професійну правничу допомогу несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами (ст.133, ст. 141 ЦПК України).

Обсяг і розмір витрат на правничу допомогу входить в предмет доказування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однак для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18)

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Крім того, відповідно до статті 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі визначених у ст.137, 141 ЦПК України критеріїв.

Згідно з витягом з акту виконаних робіт (а.с.23) до витрат на правничу допомогу, окрім складання позовної заяви, включені послуги усна консультація з вивчення документів (4000 грн), письмова консультація з вивчення документів (3000 грн), проте такий вид робіт фактично є складовою складання позовної заяви, тому підлягає виключенню.

Відтак розмір витрат на правничу допомогу у цій справі складає 18000 грн.

Проте суд вважає необхідним застосувати приписи частини другої статті 141 ЦПК України та стягнути з відповідача 9275,40 гривень витрат на правничу допомогу (18000х51,53:100), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог, відповідає принципам розумності та справедливості.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 274, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 3,6, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість в розмірі 63947 (шістдесят три тисячі дев`ятсот сорок сім) гривень 14 копійок, з яких:

- за договором про споживчий кредит №102606937 від 18.08.2021 у сумі 38623,88 гривень, з яких 9257,00 гривень - основного боргу, 29366,88 гривень - заборгованість за відсотками;

- за договором про споживчий кредит №3828089 від 03.09.2021 у сумі 22137,26 гривень, з яких 7372,00 гривень - основного боргу, 22137,26 гривень - заборгованість за відсотками;

- за договором позики №-130849 від 05.10.2021 у сумі 3186,00 гривень, з яких 2 500 гривень основного боргу, 686,00 гривень - заборгованість за відсотками.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 1248 (одну тисячу двісті сорок вісім) гривень 26 копійок судового збору та 9275 (дев`ять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 40 копійок витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 12.11.2025.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК