ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6905/24 Головуючий суддя І інстанції
Провадження № 22-з/818/215/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про роз`яснення судового рішення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши заяву Харківського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 635/6905/24 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Пісочинської СР Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА у м. Київі державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка через свого представника адвоката Бєгунову О.О. звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 за її місцем проживання; стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 грн. судового збору та 10000.00 (десять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Одночасно з позовною заявою була подана заява про забезпечення позову, в якій сторона позивача просила забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 за місцем проживання матері без присутності батька до винесення судом рішення, а саме з 17 липня 2024 року по 31 липня 2024 року; з 15 серпня 2024 року по 15 вересня 2024 року; з 15 жовтня 2024 року по 15 листопада 2024 року; з 16 грудня 2024 року по 15 січня 2025 року; з 15 лютого 2025 року по 15 березня 2025 року; з 15 квітня 2025 року по 15 травня 2025 року; з 15 червня 2025 року по 15 липня 2025 року, з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бєгунової О.О. про забезпечення позову залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2024 року скасовано.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бєгунової Ольги Олексіївни про забезпечення позову задоволено частково.

Визначено час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у наступному порядку: протягом 30 днів, починаючи з 15 числа кожного парного місяця року до ухвалення судового рішення по суті спору, без присутності батька.

Зобов`язано ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) передавати малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матері ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 в періоди визначеного судом часу спілкування.

26 серпня 2025 року Харківській відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся з заявою про роз`яснення рішення.

Просить роз`яснити рішення суду у справі №635/6905/24 від 31 жовтня 2024 року про забезпечення позову, а саме визначення часу спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , 05.11.2018 з матір`ю ОСОБА_1 у наступному порядку протягом 30 днів, починаючи з 15 числа кожного парного місяця року до ухвалення судового рішення по суті спору, без присутності батька. Зобов`язано ОСОБА_2 передавати малолітню доньку ОСОБА_3 її матері ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 в періоди визначеного судом часу спілкування. А саме необхідності виконання даного судового рішення або спосіб його виконання.

Роз`яснити яким чином державний виконавець має виконати рішення суду, якщо дитина категорично відмовляється йти з матір`ю ОСОБА_1 та потребує тривалої робот з психологом та чи підлягає у такому разі рішення виконанню.

Заява мотивовано тим, що заходи примусу, щодо спонукання виконання рішення боржником у державного виконавця відсутні, боржник не відмовляється виконувати рішення, але через психологічний стан дитини виконати його неможливо.

Перевіривши доводи заяви про роз`яснення, за участю учасників справи, колегія суддів вирішила, що вона не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 271 ЦПК України:

1. За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

2. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

3. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

4. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно із роз`ясненнями, що були надані судам у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК (ст. 271 ЦПК України у чинній редакції) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Крім цього, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме в рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко або незрозуміло ним сформульовані, що, в свою чергу, позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Таким чином, є дві умови, за яких роз`яснюється рішення: перша умова - це та, що не можна змінювати його зміст, а друга - якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобов`язано його виконувати і орган, який буде його виконувати.

Відтак, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, так як існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 808/1298/15, провадження № К/9901/47009/18.

За положеннями частини другої ст. 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 виснувано, що роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто, йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 зазначено, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, роз`яснення рішення суду, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Роз`яснено може бути судове рішення, яке підлягає реалізації в порядку пред`явлення до примусового виконання за наслідками розгляду справи по суті.

З огляду на те, що у даному випадку суд застосував такий засіб забезпечення позову, який лише у загальному вигляді визначений у п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України як встановлення обов`язку вчинити певні дії, та який не отримав чіткого законного порядку його виконання, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року а частині порядку його виконання.

Виконання рішення суду про забезпечення позову у даному випадку зводиться до зобов`язання батька забезпечити спілкування дитини з матір`ю згідно графіку, який визначений у згаданій постанові Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року графіку.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 червня 2025 року було задоволено частково заяву Державного виконавця Харківського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ісматової Катерини Леонідівни про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року.

Роз`яснено, що постанова Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року має виконуватись відповідно до змісту ухваленого рішення та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Для забезпечення передачі дитини ОСОБА_3 згідно вказаного в постанові Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року графіку необхідно залучати орган опіки та піклування, службу у справах дітей Пісочинської сільської ради Харківської області та дитячого психолога.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що внаслідок тривалої відсутності спілкування дитини з матір`ю між ними вже втрачено емоційний контакт, і саме з його відновлення, що об`єктивно утруднює виконання у застосованому судом засобу забезпечення позову та відповідно до вказаних норм права вимагає залучення дитячого психолога та органу опіки та піклування, та створити умови для їх спілкування шляхом самостійного визначення державним виконавцем місця та часу для таких проміжних зустрічей дитини з матір`ю у присутності батька та психолога, який має допомогти як дитини так і батькам вирішити існуючи проблеми психологічного характеру на шляху виконання вищевказаних забезпечувальних заходів.

Суд апеляційної інстанції за участі педагога у судовому засіданні опитав дитину ОСОБА_4 , якій вже виповнилось 7 років, та з`ясував, що дитина з народження тривалий час мешкала у матері. Після того, як батько відповідач ОСОБА_2 не повернув дитину, вона вже більше двох років мешкає з батьком, у дитини наразі вже існує негативне ставлення до матері та страх, що мати її викраде у батька. З огляду на відсутність об`єктивних даних про неправомірну поведінку матері по відношенню до дитини колегія суддів вважає, що таке ставлення дитини на матері є результатом впливу батька відповідача ОСОБА_2 .

Як вбачається зі змісту пояснень сторін, державного виконавця та представника органу опіки та піклування, які були надані в суді апеляційної інстанції, відповідач при спробі виконанні ухвали про забезпечення позову не надає позивачці можливості для спілкування та налагодження психологічного контакту з їх спільною дитиною, яка наразі негативно налаштована проти своєї матері, внаслідок чого заходи забезпечення позову дотепер не виконані. Відповідач виправдовує свою поведінку тим, що позивачка начебто перебуває у тоталітарній секті, належним чином не дбає про дитину, обмежувала дитину у їжі, по відношенню до неї були факти домашнього насильства зі сторони її чоловіка по імені Сергій. При цьому відповідних доказів до матеріалів справи при застосуванні заходів забезпечення позову не було надано.

По суті така процесуальна поведінка батька спрямована на невиконання ухвали суду апеляційної інстанції про забезпечення позову та формуванню негативного ставлення дитини по відношенню до матері. Колегія суддів звертає увагу сторін, що внаслідок тривалого утримання дитини відповідачем кожен з ним не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції із обґрунтованою заявою про зміну чи скасування заходів забезпечення позову та доводити в суді першої інстанції свою аргументовану позицію з цього питання.

Колегія суддів також звертає увагу обох сторін на те, що в результаті розгляду цього спору жоден з батьків не втрачає права спілкування з дитиною. Тому права матері, яка наразі вже тривалий час, з вини відповідача, позбавлена права на вільне спілкування з дитиною під час розгляду даної справи - перебувають під реальною загрозою, на усунення якої в інтересах правосуддя, передбачених ст. 2 ЦПК України, було ухвалено вищевказане тимчасове судове рішення про забезпечення позову.

За такої процесуальної ситуації суду першої інстанції важливо розглянути спір по суті у розумний строк, та у найкращих інтересах дитини надати правової визначеності по суті предмету спору.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що викладені в заяві державного виконавця питання перебувають у зоні його відповідальності та стосуються подоланню ускладнень, які виникли під час виконання ухвали суду про забезпечення позову, що вимагає від державного виконавця з`ясування причин невиконання судового рішення і застосування законних способів реагування, відповідно до наявних у нього дискреційних повноважень, а не роз`яснення судом змісту рішення та викладення його у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, виключно в межах тих питань, які вже були предметом розгляду заяви про забезпечення позову.

При цьому сторони у разі необхідності не позбавлені права звернутися до суду першої інстанції з відповідними обґрунтованими заявами про скасування чи зміну чинних заходів забезпечення позову, що відповідно до змісту ст. 367 ЦПК України перебуває поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до статті 221 ЦПК України роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які мають виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово.

Враховуючи викладене, вбачається, що у даному випадку відсутні законні підстави для роз`яснення порядку виконання рішення, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 271, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ухвалив:

Заяву Державного виконавця Харківського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ісматової Катерини Леонідівни про роз`яснення постанови Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2025 року.

Головуючий: В.Б.Яцина

Судді Ю.М.Мальований

О.В.Маміна