Справа № 201/5573/25
Провадження № 2/201/3101/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

25.05.2024 в м. Дніпрі по пр. Героїв в районі е/о № 268 сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «БАЗ А 081», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ А 081», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно із полісом № ЕР/220318064, який діяв на дату ДТП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 року у справі № 201/6532/24.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль Позивача «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки.

27.05.2024 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів.

10.06.2024 представник направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП ОСОБА_3 , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3

02.07.2024 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» завірену електронно-цифровим підписом постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 по справі № 201/6532/24.

23.08.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 46954,85 грн., не узгодивши розмір із позивачем.

30.09.2024 представник позивача направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України листом від 16.09.2024 повідомив, що розмір заподіяної шкоди виплачено на підставі звіту оцінювача ОСОБА_4 № 37919 та порадив у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування звернутися до суду за захистом порушеного права. Копію звіту НБУ не направив.

30.08.2024 представник ОСОБА_1 направив до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0106/24 від 05.06.2024, складеного на замовлення позивача.

Листом від 09.09.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направила копію звіту оцінювача ОСОБА_4 № 37919 від 16.06.2024.

Позивач вважає, що звіт оцінювача ОСОБА_4 № 37919 від 16.06.2024 є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки він не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. В якості представника страховика, який прибув на огляд автомобіля, був аварійний комісар ОСОБА_5 , а звіт про оцінку складав ОСОБА_4 який автомобіль не оглядав, що є порушенням п. 5.1 Методики, оскільки визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено Страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта. ОСОБА_4 не є експертом, тому відповідно він не мав права складати звіт без особистого огляду автомобіля позивача.

Також вважав, що оцінювач ОСОБА_4 безпідставно занизив вартість запасних частин, не всі запасні частини, які підлягають заміні врахував, занизив вартість ремонтних робіт, занизив фарбування деталей. Із звіту оцінювача ОСОБА_4 вбачається, що він вартість деяких запасних частин зазначив з інтернет сайту. При цьому, відповідно до п. 8.5.10 Методики товарознавчої експертизи дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 6, формаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників.

Відповідно до п. 8.5.11 до оригінальних складових частин належать: складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб`єктів підприємницької діяльності; складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема своїм дистриб`юторам; складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ. Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні.

Із ремонтної калькуляції оцінювача ОСОБА_4 вбачається, що останній зазначив вартість деяких запасних частин з інтернет сайту, що призвело до заниження вартості деталей, а саме, кронштейн бампера заднього з 8280,00 грн. до 4879,20 грн., замикаюча панель задня з 10920,00 грн. до 9000,00 грн., кришка багажника з 22500,00 грн. до 20905,35 грн., також занижено і вартість ліхтарів задніх з 8400,00 грн. до 7590,00 грн. кожного.

Експерт ОСОБА_6 зазначав вартість деталей із даних прайс-листа офіційного дилера «Хюндай» в регіоні.

Окрім цього, ремонтна калькуляція оцінювача ОСОБА_4 не містить вартості наступних запасних частин: емблема виробника задня, напис виробника, напис позначки моделі.

Окрім того, оцінювач ОСОБА_4 . Суттєво занизив і вартість ремонтних робіт: задня частина відновлення геометрії кузова з 3120,00 грн. до 2600,00 грн., ремонт боковини задньої правої занижено з 4745,00 грн. до 780,00 грн., а ремонт несучої панелі ліхтарів з 2405,00 грн. до 780,00 грн. лівого та з 2665,00 грн. до 1170,00 грн. правого, що в подальшому призвело до заниження вартості матеріальної шкоди.

Крім цього, суттєво занижено вартість лакофарбового матеріалу та годин фарбування.

Представником страховика, який особисто оглядав пошкоджений автомобіль був ОСОБА_5 , який є аварійним комісаром та не являється працівником страховика та експертом.

Направлення аварійного комісара не передбачено нормами діючого законодавства.

Таким чином, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не виконала вимоги п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не направила повноважного представника, як це передбачено законом.

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0106/24 від 05.06.2024 року вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_3 склала 72879,23 грн.

Оскільки, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплачено 46954,85 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складає 22724,38 грн, що розраховується наступним чином: 72879,23 грн.- 46954,85 грн - 3200,00 грн, де 72879,23 грн - максимальний ліміт відповідальності страховика за Європротоколом, у випадку пошкодження майна, розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. складає 94287,31 грн.; 46954,85 грн - виплачене страхове відшкодування; 3200,00 грн. - франшиза.

На підставі викладеного, просив стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» недоплачене страхове відшкодування в розмірі 22724,38 грн, а також компенсувати судові витрати.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 10.06.2025 представник відповідача адвокат Пилипець А.Ю. надав відзив (а.с. 99 106), у якому вказав, що відповідно до п. 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик оглянув пошкоджений транспортний засіб і склав акт огляду, який був підписаний позивачем.

З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту із врахуванням фізичного зносу транспортного засобу з урахуванням зносу відповідачем замовлено проведення відповідних оцінювань в ТОВ «СЗУ Україна».

Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 37919, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ТОВ «СЗУ Україна» матеріальний збиток, завданий транспортному засобу Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 50154,85 грн із ПДВ.

Сума страхового відшкодування у розмірі 46954,85 грн (за вирахуванням франшизи у розмірі 3200,00 грн) виплачена на користь позивача.

У зв`язку із тим, що страховик здійснив виплату страхового відшкодування у відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем, оскільки зобов`язання були виконані у повному обсязі та належним чином. З урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України позовні вимоги про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування мають бути заявлені виключно до особи, яка винна у пошкоджені транспортного засобу позивача - винуватця ДТП.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача адвокат Демарчук М.В. 15.07.2025 надав відповідь на відзив (а.с. 125- 131), у якому вказав, що саме страховик має відповідати за цим позовом, що передбачено законом та узгоджується із рядом правових позицій Великої Палати Верховного Суду. Наполягав на задоволенні позову.

Рух справи.

Ухвалою судді від 12.05.2025 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному провадженні без виклику сторін (а.с. 91).

Враховуючи категорію спору (малозначна справа), справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 25.05.2024 в м. Дніпрі по пр. Героїв в районі е/о № 268 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «БАЗ А 081», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ А 081», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно із полісом № ЕР/220318064, який діяв на дату ДТП (а.с. 52).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль позивача «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 року у справі № 201/6532/24 ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 16-17).

27.05.2024 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 10.06.2024 представник направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП ОСОБА_3 , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 02.07.2024 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» завірену електронно-цифровим підписом постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 по справі № 201/6532/24 (а.с. 10-17).

23.08.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила позивачеві страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 46954,85 грн (а.с. 48).

30.09.2024 представник позивача направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України листом від 16.09.2024 повідомив, що розмір заподіяної шкоди виплачено на підставі звіту оцінювача ОСОБА_4 № 37919 та порадив у випадку незгоди із розміром страхового відшкодування звернутися до суду за захистом порушеного права (а.с. 57 58).

30.08.2024 представник ОСОБА_1 направив до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0106/24 від 05.06.2024, складеного на замовлення позивача.

Листом від 09.09.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» направила копію звіту оцінювача ОСОБА_4 № 37919 від 16.06.2024.

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля.

Судовим експертом Дроздов Ю.В. оглянуто пошкоджений транспортний засіб та складено висновок № 0106/24 від 05.06.2024, яким визначено вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_3 в розмір 72879,23 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (а.с. 19-28).

На думку позивача, оскільки, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплачено 46954,85 грн, то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складає 22724,38 грн (72879,23 грн - 46954,85 грн - 3200,00 грн) де 72879,23 грн - максимальний ліміт відповідальності страховика за Європротоколом, у випадку пошкодження майна, розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_6 складає 94287,31 грн.; 46954,85 грн - виплачене страхове відшкодування; 3200,00 грн. - франшиза.

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно із п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі

визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі уврегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми)і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст. ст. 29, 36 Закону № 1961-IV), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 по справі № 522/438/18, від 20.03.2019 по справі № 695/882/15-ц.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у редакції, чинній на момент складання Звіту, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно до ст. 11 Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріали справи не містять доказів того, що страховик з дотриманням п. 36.2 ст. 36 Закону здійснив виплату страхового відшкодування за попередньою згодою про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до п.п. 8.5.1. у зазначених у пункті 5.1 розділу V цієї Методики випадках орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), визначає обсяги ремонтних робіт з відновлення КТЗ або характер та обсяг його пошкоджень.

Однак, відповідного обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження, суду не надано.

Відтак, огляд пошкодженого транспортного засобу і розрахунки зроблені різними особами всупереч вимогам п. 5.1 Методики.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Позивач реалізував своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону і звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, запросив на огляд пошкодженого автомобіля та надав йому копію висновку експерта Дроздова Ю.В., складений за його результатами.

Як видно із Висновку експерта товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ експерта автотоварознавця ОСОБА_6 № 0106/24 від 05.06.2024, яким вартість матеріального збитку власника транспортного засобу визначена у 72879,23 грн, у ньому вказано, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с. 19).

Якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст.384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України, то такий висновок є недопустимим доказом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду міститься у постанові від 04.11.2021 у справі № 904/684/18.

Суд погоджується і доводами позивача про те, що звіт оцінювача ОСОБА_4 № 37919 від 16.06.2024 не є належним доказом матеріальної шкоди, оскільки оцінювач ОСОБА_4 не оглядав пошкоджений транспортний засіб у порушення п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

ОСОБА_4 не є експертом, тому не мав права складати звіт без особистого огляду автомобіля позивача.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 по справі № 752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), сформовано правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який складено без особисто огляду автомобіля. Так, «44. Відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року Хя 142/2/2092, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу. 45. Оскільки звіт складений без огляду автомобіля та без урахування вартості залишків останнього, суди першої й апеляційної інстанцій обґрунтовано не взяли цей звіт до уваги».

Суд вважає, що страховик є належним відповідачем по справі.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 14-176цс18 покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страховика на страхувальника, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплачено 46954,85 грн, то решта сума недоплаченого страхового відшкодування підлягає стягненню із «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 і складає 22724,38 грн (72879,23 грн - 46954,85 грн - 3200,00 грн), де 72879,23 грн - ліміт відповідальності страховика, розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. 94287,31 грн.; 46954,85 грн - виплачене страхове відшкодування; 3200,00 грн. - франшиза.

У зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (а.с. 1).

Щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Дроздова Ю.В., який має кваліфікацію судового експерта, приймаючи до уваги повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані із проведенням експертиз за складення висновку експертом Дроздовим Ю.В. згідно платіжної інструкції від 06.06.2024 в розмірі 2760,00 грн (а.с. 50), які покладені у підстави задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ч. 1 ст. 274. ч. 5 ст.279 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) недоплачене страхове відшкодування (майнову шкоду) в розмірі 22724,38 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на проведення експертизи 2760,00 грн, а всього 3971,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя О.С. Наумова