ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/685/25
Провадження № 2/483/486/2025
10 листопада 2025 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Рак Л.М.
за участю секретаря Гречки С.Є.,
прокурора Чорної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області до ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Очаківське» про конфіскацію земельних ділянок,
Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачка є громадянкою білорусі та є власницею земельних ділянок сільськогосподарського призначення на підставі розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації № 299 від 19 червня 2007 року. Відповідно до норм Земельного кодексу України вона зобов`язана була відчужити зазначені вище земельні ділянки протягом року з часу набуття їх у власність. Оскільки відповідачка вимоги закону не виконала, спірні земельні ділянки підлягають конфіскації. Проти винесення заочного рішення у справі прокурор не заперечувала.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч.ч. 7, 11 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки.
Представник третьої особи ТОВ «СВП «Очаківське», в судове засідання не з`явився, про причин неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду прокурора та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 яка є громадянкою білорусі, на підставі розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації № 299 від 19 червня 2007 року передано у власність земельні ділянки загальною площею 5,39 га, в тому числі: ріллі богарної 4,17 га, ріллі зрошуваної 0,47 га, пасовищ 0,09 га, виноградників 0,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Іванівської (нині Куцурубської) сільської ради Очаківського (нині Миколаївського) району Миколаївської області (а.с. 31).
ОСОБА_1 громадянство України у встановленому законодавством порядку ніколи не набувала, документи, що посвідчують таке громадянство компетентними органами їй ніколи не видавались, вона є громадянкою республіки білорусь та документована національним паспортом іноземця, що підтверджується паспортом республіки білорусь серії НОМЕР_2 , виданого відділенням міліції Залізничного РВС м. Гомеля 02 травня 1997 року та дійсний до 23 вересня 2005 року (зв. бік а.с. 29).
З відповіді Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області № 4801.5-8055/48.2-24 від 29 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на тимчасове або постійне проживання на території України не документувалася (а.с. 52).
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Особа іноземця або особи без громадянства встановлюється за національним, дипломатичним чи службовим паспортом іноземця або іншим документом, що посвідчує особу іноземця або особи без громадянства.
Зі змісту відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що під час проведення реєстраційних дій щодо речових прав на спірні три земельні ділянки державним реєстратором встановлено особу відповідачки ОСОБА_1 на підставі паспорту громадянки республіки білорусь (а.с. 36-37).
При цьому відповідно до ч. 5 ст. 12 зазначеного вище Закону України відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (ст. 41 Конституції України).
Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу (ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України).
За змістом ч.ч. 3-4 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно з ч. «е» ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п. в ст. 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 145 Земельного кодексу України визначено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Таким чином, з урахуванням наведених норм матеріального права, оцінивши у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України надані у справі докази та встановивши, що ОСОБА_1 , як іноземець, набувши 16 серпня 2007 року право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, не відчужила їх протягом строку, встановленого ст. 81 Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що спірні земельні ділянки підлягають конфіскації за рішенням суду на підставі ст. 145 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіляючи судові витрати, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачки на користь Миколаївської обласної прокуратури 3633 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,
Цивільний позов Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області до ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське виробниче підприємство «Очаківське» про конфіскацію земельних ділянок задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Миколаївської обласної прокуратури 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок в рахунок сплаченого судового збору.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2025 року.

Головуючий: