Справа № 720/2771/25
Провадження № 2/720/1466/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Савка К.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької міської ради Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки при житті спадкодавець отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння на старе прізвище « ОСОБА_3 », будучи при цьому одруженою та набувши прізвище на « ОСОБА_4 », нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача Новоселицької міської ради Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що по АДРЕСА_1 розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А» та господарських споруд, та було побудовано ОСОБА_2 в 1958 році на відведеній їй земельній ділянці.

Відповідно до записів погосподарської книги Маршинецької сільської ради дане домоволодіння відносилося до категорії робочих дворів та в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_2 ..

Так, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 24 січня 1991 року, виданого виконавчим комітетом Маршинецької сільської ради народних депутатів Новоселицького району на підставі рішення № 149 від 13 вересня 1989 року, ОСОБА_5 належить домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, як вбачається із наданого свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14 серпня 1989 року спадкодавець одружилась та змінила своє прізвище із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після смерті останньої відкрилася спадщина на вказане домоволодіння.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту, який був складений 26 вересня 2024 року та посвідчений старостою Маршинецького старостинського округу № 1 Новоселицької міської ради Чернівецької області, спадкодавець ОСОБА_2 заповіла позивачу все своє майно.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла своєчасно як спадкоємець за заповітом, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 ..

Однак, оскільки при житті спадкодавець отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння на старе прізвище « ОСОБА_3 », будучи при цьому одруженою та набувши прізвище на « ОСОБА_4 », нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї сестри та своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

На підставі ст.ст. 16, 328, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 142, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літера «А», сараїв літери «В, Г, Е, Є», літньої кухні літера «Б», вбиральні літера «Д», погребу із шийкою літера «Пг», огорожі № 1-3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ляху Г.О.