ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/221/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., представника позивача адвоката Пономаренко К.П., представників відповідача адвокатів Щиголя О.В., Щиголя В.В., третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи адвоката Козій Д.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2025 року представник відповідача - адвокат Щиголь О.В. подав заяву про забезпечення доказів, в якій просить постановити ухвалу про забезпечення доказів шляхом:

1) витребування в Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України оригіналу договору про надання позики від 03 березня 2020 року;

2) заборони Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, іншим експертним установам, експертам, а також ОСОБА_3 та його представникам вчиняти дії, що можуть призвести до повного або часткового знищення оригіналу договору про надання позики від 03 березня 2020 року, його повної або часткової втрати чи зміни властивостей, вибуття з їхнього володіння, окрім надання на вимогу Дарницького районного суду міста Києва в справі № 753/18648/25.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 стверджує, що не позичала у ОСОБА_3 грошових коштів та категорично заперечує, що підпис у Договорі позики належить їй, а сам Договір позики є неукладеним (не відбувся) і будь-які зобов`язання ОСОБА_2 за ним відсутні. З метою підтвердження своїх заперечень за первісним позовом і вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 також просить витребувати у ОСОБА_3 оригінал договору позики в порядку частини шостої статті 95 ЦПК України. Натомість ОСОБА_3 , ігноруючи подання ОСОБА_2 відповідного клопотання про призначення експертизи безпосередньо до Дарницького районного суду міста Києва у цій справі, самостійно звернувся до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, передавши для проведення експертизи оригінал Договору, що свідчить про його ухилення від подання доказів та спроби перешкодити суду встановити обставини, які мають значення для вирішення спору.

На думку відповідача дослідження оригіналу договору, в тому числі шляхом проведення судової експертизи, дозволить належним чином встановити обставини, які мають значення для справи, та вирішити цивільно-правовий спір.

Проте, під час проведення експертизи за зверненням ОСОБА_3 , зважаючи на існуючі методики, договір позики може бути знищений та безповоротно втрачений, що може зробити розгляд справи неможливим за відсутності основного доказу оригіналу цього договору.

У поданих запереченнях на цю заяву представник позивача адвокат Пономаренко К.П. зазначила, що позивач скористався своїм процесуальним правом на звернення до експертної установи із заявою про призначення експертизи, що узгоджується з нормами статей 102, 106 ЦПК України, а цивільне процесуальне законодавство України не визначає будь-яку пріоритетність експертизи, проведеної на підставі ухвали суду, порівняно із експертизою, проведеною на замовлення учасника справи. Для висновків експертизи, проведеної на замовлення учасника справи, передбачені такі ж вимоги щодо його змісту, в тому числі щодо попередження (обізнаність) експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Представник позивача повідомила, що позивач надасть суду оригінал договору позики невідкладно, як тільки такий документ буде у його розпорядженні, після проведення експертизи Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

Вважає неспроможними доводи відповідача про відсутність поважних причин неподання Договору, оскільки суд не зобов`язував позивача надати оригінал Договору і відповідне клопотання про витребування оригіналу договору судом не розглядалося, а проведення експертизи за замовленням сторони справи узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства України і надання оригіналу договору для проведення експертизи, замовленої позивачем, не може вказувати про неповажність причин неподання документу, адже позивач таким чином реалізував свої процесуальні права.

Відносно припущення відповідача щодо знищення або безповоротної втрати оригіналу Договору, представник позивача звертається до положень частини третьої статті 106 ЦПК України, якою передбачено, що висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Відтак, у разі дійсного знищення або безповоротної втрати оригіналу Договору, складений за результатами експертизи висновок не замінюватиме собою сам оригінал договору та не звільнятиме позивача від обов`язку доказування факту укладення такого договору. Окрім самого оригіналу договору є і інші фактичні обставини спору та докази, наявні у матеріалах справи № 753/18648/25, які прямо чи побічно вказують на укладення такого договору.

Представник позивач наголошує, що забезпечення доказів для проведення іншої експертизи призведе до порушення процесуального права позивача на проведення експертизи на його замовлення.

За таких обставин просить відмовити у задоволенні поданої заяви.

У судовому засіданні третя особа та її представник підтримали подану відповідачем заяву про забезпечення доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши заяву про забезпечення доказів, суд дійшов таких висновків.

Згідно із статтею 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої цієї статті, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів (аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

При вирішенні питання про забезпечення доказів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Оцінивши доводи сторін щодо забезпечення доказів відповідно до наведених вище критерії, суд виходить з того, що:

(1) ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 131966,02 доларів США, обґрунтовуючи ці вимоги фактом укладання 03 березня 2020 року між ними договору позики та невиконання відповідачем умов цього договору щодо повернення позивачу коштів в сумі 130 000 доларів США;

(2) ОСОБА_2 в свою чергу звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати вказаний вище договір позики неукладеним та визнати відсутніми зобов`язання ОСОБА_2 за цим договором, мотивуючи це тим, що не укладала з ОСОБА_3 жодних правочинів, не підписувала договір позики, не складала та не підписувала будь-яких розписок за договором;

(3) загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, змагальність сторін суть якої зводиться до покладення на кожну сторону обв`язку довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 2, 12 ЦПК України). Суд враховує, що цей принцип забезпечує повноту дослідження обставин справ і передбачає покладення тягаря доказування на сторони, водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина п`ята статті 81 ЦПК України).

(4) відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

(5) згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

(6) як визначено частиною шостою статті 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідач заявив відповідне клопотання про витребування у позивача оригіналу договору позики від 03 березня 2020 року.

Частиною десятою статті 84 ЦПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

(7) виходячи із змісту статті 545 ЦК України наявність оригіналу боргової розписки у позивача свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду на підтвердження укладення договору позики може бути надано лише оригінал.

У цій справі цей висновок є релевантним вимозі відповідача пред`явити оригінал договору позики відповідно до статті 95 ЦПК України.

(8) за змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

(9) позивач скористався своїм процесуальним правом та звернувся до експертної установи - Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України з метою отримання висновку експерта на його замовлення, що узгоджується з наведеними вище нормами ЦПК України, письмово повідомив суду про ініційовану ним експертизу.

На вирішення такої експертизи поставив питання:

«1) Чи виконано підпис у графі «Позич льник, ОСОБА_2 » у договорі позики від 03 березня 2020 року особисто ОСОБА_2 чи іншою особою?

2) В один чи різні періоди виконані записи (підписи та друкований текст) у договорі позики від 03 березня 2020 року?

3) Чи відповідають давність підпису ОСОБА_2 (Позичальника) даті, вказаній у договорі позики від 03 березня 2020 року?».

(10) суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (стаття 103 ЦПК України).

(11) як передбачено частинами першою, третьою, четвертою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта

(12) за приписами статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

(13) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

З огляду на те, що витребування в експертної установи оригіналу договору унеможливить реалізацію позивачем його процесуальних прав на подання до суду висновку експерта, що передбачено наведеними вище положеннями процесуального законодавства, зважаючи на покладений на позивача тягар доказування факту укладення договору позики між сторонами та процесуальні наслідки для позивача, пов`язані із ненаданням оригіналу договору до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що такий засіб доказування може бути втрачений, натомість права та інтереси відповідача, за захистом яких він звернувся до суду із цією заявою, у випадку неподання оригіналу договору позики забезпечуються відповідними процесуальними гарантіями щодо оцінки доказів.

За таки обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись статтями 116, 117, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі № 753/18648/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК