Провадження № 2/331/3784/2025
Справа № 331/6636/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Скользнєвої Н.Г., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, нормам ЦПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

13 листопада 2025 року від ОСОБА_1 до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов позов до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх заробітків та доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення синам повноліття.

Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті 180-184 СК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі встановлена невідповідність форми і змісту позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Подана заява не підписана ані позивачкою ОСОБА_1 , ані її представником адвокатом Цівань Н.В.

Згідно п. 1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України..

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом після усунення обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч.4 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 18 листопада 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва