Справа № 304/1602/25 Провадження № 2/304/699/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2025 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Гевці В.М.,
за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат на підставі статті 625 ЦК України в розмірі 57 460, 19 грн, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Однак, рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2013 року у цивільній справі № 304/457/13-ц відповідачем тривалий час не виконувалось, у зв`язку з чим, ТОВ «Цикл Фінанс» має право задовольнити понесені ним витрати за неналежне виконання зобов`язання, шляхом отримання компенсації від Боржника, а тому, фактичне виконання рішення відповідачем не позбавляє Товариство можливості на відшкодування сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за період невиконання рішення. Таким чином, загальна заборгованість зі сплати витрат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, станом на момент подання позову становить 57 460, 19 грн, а саме три відсотка річних 14 996, 54 грн та інфляційні витрати 42 463, 65 грн.
На підставі викладеного, представник позивача адвокат Кеню Д.В., діючи в інтересах позивача, просить задовольнити позов у вказаній сумі.
Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, в якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Копія позовної заяви із додатками скерована позивачем відповідачеві, перед зверненням до суду, що підтверджено належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.
У зв`язку з технічними помилками, що були допущені в реєстрі боржників, до Договору відступлення права вимоги №114/2-60 від 28 квітня 2023 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» 29 серпня 2023 року укладено Додаткову угоду № 2 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-60.
Також у зв`язку з технічними помилками, що були допущені в реєстрі боржників, до Договору відступлення права вимоги № 114/2-60-1 від 28 квітня 2023 року між Акціонерним товариством «Оксі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 29 серпня 2023 року укладено Додаткову угоду № 2 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-60-1.
Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2013 року у цивільній справі № 304/457/13-ц стягнуто на користь ПАТ «Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ «Аваль» з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 171 348, 75 грн, з якої: 103 206, 74 грн заборгованість за кредитом, 17 632, 72 грн заборгованість за відсотками та 50 509, 29 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків.

При цьому, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчою округу Закарпатської області Кохана П.І. перебувало виконавче провадження № 64916016 з примусового виконання виконавчого листа № 304/457/13-ц, виданого 16 лютого 2021 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість у сумі 171 348, 75 грн, з якої: 103 206, 74 грн заборгованість за кредитом, 17 632, 72 грн заборгованість за відсотками, 50 509, 29 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, а також судовий збір у розмірі 1 713, 49 грн.

26 червня 2025 року приватним виконавцем Коханом П.І. винесено постанову, відповідно до якої вищезазначене виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 квітня 2013 року у цивільній справі № 304/457/13-ц відповідачем тривалий час не виконувалось, у зв`язку з чим ТОВ «Цикл Фінанс» має право задовольнити понесені ним витрати за неналежне виконання зобов`язання шляхом отримання компенсації від Боржника, а тому фактичне виконання рішення відповідачем не позбавляє Товариство можливості на відшкодування сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за період невиконання рішення. Таким чином, загальна заборгованість зі сплати витрат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, станом на момент подання позову становить 57 460, 19 грн, а саме три відсотка річних 14 996, 54 грн та інфляційні витрати 42 463, 65 грн.

Оскільки з вказаним позовом ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду під час дії на всій території України воєнного стану, вказує, що позов подано в межах строку позовної давності, а саме за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1056-1 ЦПК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлену договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, на даний момент всі права кредитора та іпотекодержателя за вказаними вище договорами належать ТОВ «Цикл Фінанс».

Отже, ТОВ «Цикл Фінанс» є правонаступником АТ «Райффайзен Банк» за кредитним договором № 014/4080/74/39646 від 26 червня 2008 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 .

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності так умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземні валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, які регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Формулювання статті 625 ЦК України орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три процента річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Відповідно до Правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі №6-369цс15: «У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом».

Нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три процента річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними у постановах: від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Як зазначено в частині четвертій статті 263 ЦПК України: при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішення питання щодо одночасного стягнення процентів, визначених статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України і 3% річних від простроченої суми відбувається відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При розгляді цього питання слід мати на увазі, що проценти, визначені статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов`язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК України, і процентів, що стягуються у відповідності до ст. 625 ЦК України, а також відсутність в чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 ЦК України та іншими статтями, та відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК України, є правомірним (за умов, що такі вимоги заявлені кредитором).

Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України (постанова ВСУ від 29 травня 2013р. у справі № 6-39цс13), відповідно до якої правильним є стягнення з відповідача на користь позивача процентів за банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також 3% річних та суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Розмір заборгованості за кредитними договорами відповідачем не спростовано, заперечень щодо суми заборгованості за кредитним договором суду не надано.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 13 028 грн, що складається з: 3 028 грн судовий збір за подання позову та 10 000 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд уважає, що розмір гонорару в 10 000 грн є не обґрунтованим та завищеним.

Так, справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 204, 205, 207, 509, 510, 512, 513, 514, 524, 526, 527, 530, 533, 536, 549, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 258-259, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» () заборгованість в розмірі 57 460 (п`ятдесят сім тисяч чотириста шістдесят) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» () судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», ; місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуюча:Гевці В. М.