КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/4064/21 Головуючий у І інстанції - Мерзлий Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2025 року та на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання частини майна особистою власністю

установив:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, мотивуючи його тим, що 19 жовтня 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився син - ОСОБА_3 .

Шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються з вересня 2020, подружжя проживає окремо один від одного.

12 лютого 2021 року позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу.

В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин у вересні 2020 року та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти позивачкою та відповідачем було набуто спірне нерухоме майно, яке чоловік реєстрував на своє ім?я, а саме:

- квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею 66,9 кв.м., вартість якої згідно звіту про оцінку майна №180321-01 від 18 березня 2021 року виконаного суб?єктом оціночної діяльності ТОВ «БРОК РІЕЛ», оцінювачем ОСОБА_4 кваліфікаційне свідоцтво ФДМУ МФ №110 від 12 грудня 2020 року становить 2285477 грн;

- земельна ділянка кадастровий номер: :01:089:0229 площею 0,025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якої згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 18 березня 2021 року виконаного суб?єктом оціночної діяльності ТОВ «БРОК РІЕЛ», експерт-оцінювач ОСОБА_5 кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок серії МК №0846 від 15 червня 2013 року становить 138233 грн.

Щодо рухомого майна вказує про те, що з відкритих платних джерел, а саме згідно витягу з реєстру транспортних засобів розміщеному на сайті Головного сервісного центру МВС за відповідачем обліковується транспортний засіб автомобіль КІА SORENTO 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 дата реєстрації за відповідачем 05 серпня 2016 року, з об?ємом двигуна - 2359 куб.м, середня вартість якого згідно висновку акту №48/21 автотоварознавчого дослідження від 13 травня 2021 року виконаного суб?єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10, сертифікат ФДМ України №143/20 від 28 лютого 2020 року становить 365020 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за позивачкою обліковується Транспортний засіб автомобіль KIA SPORTAGE 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 дата реєстрації за Позивачкою 12 листопада 2019 року, з об?ємом двигуна - 1591 куб.м. вартість якого згідно висновку про вартість майна Звіту про оцінку №47/21 від 13 травня 2021 року виконаного суб?єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10, сертифікат ФДМ України №143/20 від 28 лютого 2020 року становить 528513,52 грн.

Щодо порядку користування майном зазначає про те, що наразі, до моменту фактично припинення шлюбних відносин Позивачка проживала разом з Відповідачем в квартирі, але після розлучення Позивачка була змушена проживати з дитиною за іншою адресою, до будинку Відповідач Позивачку фактично не пускає, а доступу до документів не надає, мотивуючи тим, що майно належить йому.

Порядок користування транспортними засобами склався таким, що автомобілем КІА SORENTO 2012 року випуску постійно користується Відповідач, а автомобілем KIA SPORTAGE 2019 року випуску, постійно користується Позивачка.

Оскільки Відповідач відмовляється добровільно визнати за Позивачкою належну частку спільного нерухомого та рухомого майна, що є порушенням прав останньої, Позивачка просить провести його поділ в судовому порядку.

З урахуванням поданої до суду заяви про зміну предмету позову просила суд, визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109; земельну ділянку кадастровий номер: :01:089:0229, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; транспортний засіб марки KIA модель SPORTAGE рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм,; транспортний засіб марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.; Мисливську гладкоствольну рушницю Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 року; пристрій для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 вартістю 23400 грн.; кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.; посудомийну машину марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.; варильну поверхню газову «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.; духову шафу «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.; холодильна камера Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.; кровать «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.; Матрас «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.; комплект меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.; комплект меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: Шкаф Промо 29/508 вартістю - 8267 грн., Кресло Валенсия М-1 белое вартістю - 4206 грн.; Стол Solo с внутренним экраном, 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita:36 мм - вартістю - 3592 грн.; Тумба мобильная Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский - вартістю 3542 грн.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109; на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер: :01:089:0229 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.; на 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SPORTAGE рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм,;

- 1/2 частини мисливської рушниці Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 року;

- 1/2 частини пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 ;

- 1/2 частини кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- 1/2 частини посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- 1/2 частини варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- 1/2 частини духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.;

- 1/2 частини холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.;

- 1/2 частини кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- 1/2 частини Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- 1/2 частини комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- 1/2 частини комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - на 1/2 частини шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; на 1/2 частини кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; на 1/2 частини Стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; на 1/2 частини тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский , артикул 000095939 - вартістю 3542 грн.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , право власності на:

- 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109; на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер: :01:089:0229 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.; на 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SPORTAGE рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм,;

- 1/2 частини мисливської рушниці Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 року;

- 1/2 частини пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 ;

- 1/2 частини кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- 1/2 частини посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- 1/2 частини варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- 1/2 частини духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.;

- 1/2 частини холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.;

- 1/2 частини кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- 1/2 частини Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- 1/2 частини комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- 1/2 частини комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - на 1/2 частини шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; на 1/2 частини кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; на 1/2 частини Стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; на 1/2 частини тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский , артикул 000095939 - вартістю 3542 грн.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання частини майна особистою власністю.

Вказує про те, що сторони дійсно з 19 жовтня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ірпінського міського суду від 04 червня 2021 року шлюб між сторонами був розірваний.

Як вбачається з позовної заяви позивачки про розірвання шлюбу (справа №367/1043/21) позивач та відповідач припинили подружні відносини у вересні 2020 року.

Крім того, за час сумісного проживання сторони неодноразово припиняли подружні відносини, оскільки ОСОБА_2 порушувала подружню вірність, а ОСОБА_1 , переслідуючи інтереси сина, прощав її і намагався зберегти родину заради сина.

Так, у період з червня по серпень 2012 року сторони припиняли подружні відносини і позивачка в той час поїхала до Одеси.

У вказаний період сторони не вели спільного господарства і ОСОБА_1 надсилав позивачці кошти на утримання сина.

Крім того, у період з лютого 2016 року по травень 2019 року ОСОБА_1 за згодою дружини погодився працювати у місті Дніпро за договором від 09 лютого 2016 року №IС/7.

У зазначений період сторони також припиняли подружні стосунки у період з травня по грудень 2016 року.

Позивачка вирішила розлучитись і подружні стосунки були припинені.

ОСОБА_1 працював у м. Дніпро і перестав їздити до дому у зв`язку з рішенням позивачки щодо припинення стосунків і тільки перераховував кошти на утримання сина.

Задля того, щоб після припинення шлюбу проживати ближче до сина, ОСОБА_1 прийняв рішення придбати будинок у місті Ірпінь, оскільки в ОСОБА_7 сторони придбали квартиру і проживали по АДРЕСА_3 з 2010 року.

Перед новим 2017 роком прийняли рішення поновити подружні стосунки заради сина.

Заявляючи вимоги про визнання за ОСОБА_2 права на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:089:0229 площею 0,025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка посилається на те, що вони були придбані ними в період зареєстрованого шлюбу на ім?я ОСОБА_1 .

Вартість земельної ділянки площею 0,025 га - 50718 грн. та вартість квартири - 1001000 гривень.

Зазначає, що такі вимоги позивачки не відповідають вимогам ст.ст. 57 ч. 1-3, 60 СК України.

Так, ОСОБА_1 заперечує, щоб земельна ділянка за кадастровим номером :01:089:0229 площею 0,025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_1 були визнані спільною сумісною власністю, оскільки придбані за його особисті кошти.

Так, збираючись придбати квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку біля вказаної квартири, ОСОБА_1 продав квартиру АДРЕСА_4 , яка належала йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_5 від 25 серпня 2010 року.

Належну квартиру ОСОБА_1 продав 07 квітня 2017 року за 1162720 гривень.

Оскільки квартира по АДРЕСА_2 оформлялась у липні 2016 року, то друзі ОСОБА_1 надали йому грошові кошти для придбання квартири, оскільки позивачка на той час повідомила, що хоче розірвати шлюб.

Так, ОСОБА_8 надав у борг кошти у розмірі 250000 гривень, а ОСОБА_9 позичив грошові кошти у розмірі 800000 гривень.

Кошти надали у борг до оформлення продажу належної ОСОБА_1 квартири.

Таким чином, оскільки квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка біля неї були придбані хоча і в період зареєстрованого шлюбу з позивачкою, але виключно за кошти, які ОСОБА_1 отримав за продаж квартири у місті Києві, то вони мають бути визнані особистою власністю, а тому мають бути виключені з розподілу.

Посилання позивачки ОСОБА_2 на те, що вартість квартири АДРЕСА_1 в даний час становить 2285477 грн. та земельної ділянки біля даного будинку становить 138233 грн. жодним чином не являється підставою для визначення їх спільною сумісною власністю, оскільки їх вартість змінилась виключно з урахуванням інфляційних процесів в Україні за період з 2016 року та підвищення цін на нерухомість.

Позивачка ОСОБА_2 у своїй позовній заяві також просить розділити автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , зареєстрований на ім?я ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він був придбаний у період зареєстрованого шлюбу, а тому являється спільною сумісною власністю відповідно до положень ст. 60 СК України.

При цьому вона подала суду висновок суб?єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 про його вартість в розмірі 365020 гривень.

Вказана сума є завищеною, проведена без огляду автомобіля, не враховано його стан, амортизація.

Вважає, що вказаний автомобіль також повинен бути визнаний особистою власністю ОСОБА_1 , оскільки він був придбаний хоча і в період шлюбу, але за його особисті кошти, які останній отримав 30 березня 2013 року від продажу належного йому на праві власності автомобіля, придбаного до шлюбу з позивачкою.

Вказана обставина підтверджується копією технічного паспорту на вказаний автомобіль HONDA CIVIC, який ОСОБА_1 продав за 12000 доларів США.

Долучено копію розписки, яка була написана ОСОБА_1 покупцям автомобіля як доказ отримання грошових коштів за автомобіль.

Позивачці також добре відомо, що вказаний автомобіль був проданий за вказану вище суму.

Оскільки автомобіль КІА SORENTO 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , було придбано ОСОБА_1 за 232000 гривень, грошові кошти, яких не вистачало для придбання автомобіля, ОСОБА_1 взяв у борг у своїх товаришів - ОСОБА_11 в сумі 8000 доларів США та у ОСОБА_12 - 8000 доларів США.

До припинення шлюбних стосунків вказані грошові кошти ОСОБА_1 не були повернуті і позивачці відомо, що ОСОБА_1 має боргові зобов`язання перед товаришами у розмірі 16000 доларів США.

ОСОБА_1 мав змогу повернути зазначену суму боргу раніше, але постійно виникали якісь потреби і домовлявся про відстрочення повернення боргу.

Так у 2013 році позивачка вирішила займатись бізнесом та відкрити заклади для дітей дошкільного віку, на що ОСОБА_1 надав 15000 доларів США.

У 2019 році позивачка захотіла новий автомобіль і ОСОБА_1 знову домовився з товаришами про відстрочення повернення боргу.

Тільки після припинення шлюбних стосунків ОСОБА_1 почав повертати грошовий борг, оскільки з цього часу його витрати зменшились і ОСОБА_1 несе витрати тільки на себе та сина.

Так, у період з березня по серпень 2021 року ОСОБА_1 сплатив борг у розмірі 6000 доларів США і на момент звернення до суду несплачена сума боргу становить 10000 доларів США.

Не дивлячись на викладені вище обставини, які позивачці ОСОБА_2 добре відомі, вона не тільки просить визнати вказаний автомобіль сумісною власністю, але й завідомо завищила його вартість майже вдвічі, хоча рік його випуску становить 2012 рік.

Так, відповідно до Висновку спеціаліста товарознавчої експертизи від 18 серпня 2021 року №1-18/08 Київського інституту судових експертиз вбачається, що дійсна вартість автомобіля КІА SORENTO 2012 року випуску з урахуванням року випуску, ступеню його зношеності та технічного стану становить 177990,81 гривень, а не 365020 гривень, що дає підстави стверджувати про його фальшивість та некомпетентність спеціаліста, який проводив оцінку автомобіля без його огляду.

Вважає, що висновок, наданий позивачкою, має бути визнаний недопустимим доказом.

Таким чином, оскільки автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_6 , був придбаний хоча і в період зареєстрованого шлюбу з позивачкою, але за особисті кошти ОСОБА_1 , отримані від реалізації його дошлюбного майна, а саме автомобіля HONDA CIVIC, а також кошти, які ОСОБА_1 брав у борг і на даний час не виконав своїх зобов?язань по поверненню боргу, то він також має бути визнаний особистою власністю, як це кореспондується ч. 1 ст. 57 СК України.

Вказує про те, що дійсно у 2019 році сторони придбали автомобіль KIA SPORTAGE 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 на ім?я позивачки, вартість якого становить 528513,52 гривень.

Даний автомобіль дійсно являється спільною сумісною власністю відповідно до вимог ст. 60 СК України і ОСОБА_1 погоджується з його вартістю, оскільки оцінка була проведено з оглядом автомобіля.

Оскільки даний автомобіль оформлений на ім?я позивачки і вона після припинення шлюбних стосунків використовує вказаний автомобіль виключно у своїх власних потребах, то ОСОБА_1 згоден з позицією позивачки про визнання за ОСОБА_1 на даний автомобіль права власності на його частину.

ОСОБА_1 також не буде заперечувати проти того, щоб даний автомобіль був виділений позивачці з умовою, що вона сплатить грошову компенсацію за належну ОСОБА_1 1/2 частину вказаного автомобіля, що в грошовому виразі становить 264256,76 гривень (від загальної його вартості 528513,52 гривень / 2).

Якщо ж позивачка не бажає сплатити грошову компенсацію за належну частину в даному автомобілі, то за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на частину та зобов?язання позивачці надавати даний автомобіль для власного користування.

Зазначає також, що звертаючись в суд з позовом ОСОБА_2 не вказала, що в період шлюбу в 2013 році за рахунок спільного майна була відкрита на ім?я ОСОБА_2 «Громадська організація сімейного розвитку «ЩАСЛИВА РОДИНА» та в 2018 році «Громадська організація «Асоціація дитячих центрів України», зареєстровано відповідну торгівельну марку під вказані заклади і в подальшому відкривались заклади у різних містах України.

На відкриття та розвиток закладів з 2013 року по 2020 рік було 15000 доларів США та поточні витрати склали 4800 доларів США.

Оскільки заклади відкривались у період шлюбу, вони також є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках - по кожному згідно вимог ст. 60 СК України.

Посилається на рішення Конституційного суду України від 2012, де було роз?яснено положення ст.61 Сімейного кодексу України та вказано про те, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

По суті дане рішення стало відправною точкою у зміні правозастосовної практики.

Позиція судів щодо поділу майна ФОП зводиться до основних теоретичних положень, що регулюють зазначені відносини.

Фактично, істотну роль має джерело походження коштів, за які було придбане майно.

Якщо майно ФОП придбане за рахунок коштів, належних подружжю, воно вважається спільним майном подружжя.

При цьому, у разі якщо майном користується підприємець, то інший з подружжя має право вимоги виплати половини вартості внесеного майна або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства (Постанова ВС від 05.09.2018 р. по справі №61-27567св 18).

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 має право на компенсацію понесених на відкриття та розвиток бізнесу витрат у розмірі 9900 доларів США, тобто понесених сторонами витрат.

Враховуючи викладене, з урахуванням збільшених зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 просив суд визнати квартиру АДРЕСА_1 його особистою власністю.

Визнати земельну ділянку за кадастровим номером :01:089:0229 площею 0,025га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 його особистою власністю.

Визнати автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 його особистою власністю.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля KIA SPORTAGE 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_2 .

Визнати за ним право власності на 1/2 частину наручного годинника Alpina Seastrong diver з діамантами за 20407,50 грн., що еквівалентно 2500 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину каблучки з діамантами купляв за 12244,50 грн, що еквівалентно 1500 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину наручний годинник BALMAIN B5075.32.86 з діамантами за 12021,75 грн., що еквівалентно 1500 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину полу шубок з норки за 8163 грн., що еквівалентно 1000 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину шуби з норки за 38325 грн., що еквівалентно 1500 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину каблучку з діамантами за 18000 грн., що еквівалентно 704,50 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину на прикраси хрестик з білого золота з діамантами за 28728 грн., що еквівалентно 3600 доларів США.

Визнати за ним право власності на 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 , Номер заявки m201707579, Дата реєстрації знака 11 лютого 2019 року, Дата подання заявки 06 квітня 2017 року, Дата публікації та номер бюлетеня 11 лютого 2019 року, бюл. №3/2019, Очікувана дата закінчення строку дії свідоцтва 06 квітня 2027 року, Заявники ОСОБА_2 , Власники ОСОБА_2 . Представник у справах інтелектуальної власності ОСОБА_13 , Перелік товарів і/або послуг Кл.41: Академії (освіта); викладання; освітні послуги; відеознімання; влаштовування і проведення з`їздів; влаштовув. https://happy-family.net.ua

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати та витрати за надання правничої допомоги.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2025 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання частини майна особистою власністю задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109;

- земельну ділянку кадастровий номер: :01:089:0229, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- транспортний засіб марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.,

- автомобіль марки ««KIA» модель «SPORTAGE» рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм.

- кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- посудомийну машину марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- варильну поверхню газову «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- духову шафу «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн, холодильна камера Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.;

- кровать «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- Матрас «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- комплект меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- комплект меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: Шкаф Промо 29/508 вартістю - 8267 грн.; Кресло Валенсия М-1 белое вартістю - 4206 грн.; Стол Solo с внутренним экраном, 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita:36 мм - вартістю - 3592 грн.; Тумба мобильная Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский - вартістю 3542 грн.;

- ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку №253685, Номер свідоцтва НОМЕР_11 , Номер заявки m201707579, Дата реєстрації знака 11 лютого 2019 року).

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 , право власності на:

- 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109;

- на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер: :01:089:0229 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- на 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.;

- на 1/2 автомобіля марки ««KIA» модель «SPORTAGE» рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм.

- на 1/2 частини кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу № ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- на 1/2 частини посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- на 1/2 частини варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- на 1/2 частини духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.;

- на 1/2 частини холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.;

- на 1/2 частини кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- на 1/2 частини Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- на 1/2 частини комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- на 1/2 частини комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - на 1/2 частини шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; на 1/2 частини кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; на 1/2 частини Стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; на 1/2 частини тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский, артикул 000095939 - вартістю 3542 грн.;

- на 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 , Номер заявки m201707579, Дата реєстрації знака 11 лютого 2019 року).

В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на:

- 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109;

- на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер: :01:089:0229 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- на 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.;

- на 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SPORTAGE рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм,;

- на 1/2 частини кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу № ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- на 1/2 частини посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- на 1/2 частини варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- на 1/2 частини духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.;

- на 1/2 частини холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.;

- на 1/2 частини кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- на 1/2 частини Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- на 1/2 частини комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- на 1/2 частини комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - на 1/2 частини шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; на 1/2 частини кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; на 1/2 частини Стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; на 1/2 частини тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский , артикул 000095939 - вартістю 3542 грн.;

- на 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 ).

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2025 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1917,05 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 6303,34 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн.

В іншій частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись з основним та додатковим рішенням суду першої інстанції, в частині витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку, оскільки вважає рішення незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2025 року зазначив, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109 та земельна ділянка кадастровий номер: :01:089:0229, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09 були придбані ним у 2016 році виключно за кошти, виручені від продажу особистої квартири (квартира АДРЕСА_4 ), яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_12 від 25 серпня 2016 року (серія НОМЕР_5 ).

Квартира АДРЕСА_4 була надана йому за ордером №04796 серія Б від 02 квітня 2012 року на підставі Розпорядження Голови районної державної адміністрації Шевченківського району м. Києва від 14 березня 2014 року №179, під час шлюбу, однак до моменту приватизації перебувала у державній (комунальній) власності.

Ордер на проживання не є правовстановлюючим документом на право власності, а лише надає право користування.

До цього він зі своєю сім`єю: ОСОБА_1 , ОСОБА_14 (батько), ОСОБА_15 (мати) стояли на черзі на розширення житлових умов з 1981 року у зв`язку з чим і було видано ордер і отримано квартиру АДРЕСА_4 .

Приватизація квартири була здійснена виключно ним у 2016 році, що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_12 , витягом з реєстру нерухомості.

Приватизація квартири є безоплатним набуттям майна, а отже, таке майно не належить до спільної сумісної власності подружжя, навіть якщо було набуте під час шлюбу.

На підставі вищевикладеного квартира АДРЕСА_4 , була його особистою приватною власністю.

Також, частково для купівлі були використані позичені особисто йому кошти, що підтверджується письмовими доказами та доказами свідків під час розгляду справи у суді.

Таким чином, ці об`єкти не є спільною сумісною власністю подружжя, а набуті за особисті кошти, що відповідає п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України.

Окрім того, під час військової агресії російської федерації проти України та окупації м. Ірпінь Київська область Бучанський район з 22 лютого 2022 року по 30 березня 2022 року належна йому квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109, отримала часткового пошкодження за рахунок обстрілу м. Ірпеня.

Під час засідань, суду дана обставина була повідомлена сторонам процесу.

Пошкодження були зафіксовані державною комісією, поліцією, ДСНС, СБУ та проведено незалежну оцінку вартості робіт з відновлення на суму 1,5 млн грн., та ним було здійснено роботи з відновлення для подальшої можливості проживання в квартирі.

Але дані факти не були враховані судом під час винесення рішення.

Щодо автомобіля KIA SORENTO 2012 року випуску, то суд не врахував, що даний автомобіль був придбаний за кошти, отримані від продажу автомобіля HONDA CIVIC, який був придбаний ним ще до реєстрації шлюбу, та також частково - за позичені особисто йому кошти.

Це підтверджується розпискою та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу HONDA та доказами свідків під час розгляду справи у суді.

Щодо на кухонних меблів «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.; посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.; варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.; духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.; холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.; кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.; Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.; комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.; комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - на 1/2 частини шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; на частини кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; на 1/2 частини Стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; на 1/2 частини тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский, артикул 000095939 - вартістю 3542 грн., то дані меблі і товари були придбані у період 2017 - 2018 роки за особисті кошти ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_2 у період з 2009 року до моменту розлучення 04 червня 2021 року не працювала і знаходилася на його утриманні (з 2009 по 2014 рік перебувала у декретній відпустці; з 19 липня 2017 року по 07 травня 2025 року ФОП (Підприємець зареєстрований 19 липня 2017 року. При реєстрації надано номер взяття на облік № НОМЕР_13 )) і дохід ФОП у 2017, 2018, 2019 роках не надавав можливості купити дане обладнання та меблі).

Судом під час розгляду справи не було враховано частковий знос даних товарів та меблів, а також не враховано що, під час військової агресії російської федерації проти України та окупації м. Ірпінь Київська область Бучанський район з 22 лютого 2022 року по 30 березня 2022 року дані товари та меблі були пошкоджені під час обстрілів та отримали технічні пошкодження за рахунок того, що квартира була пошкоджена і повністю відкрита (вибиті двері, відсутні вікна, пошкоджений дах) і більшість зазначеного майна була непридатна для подальшого використання і ОСОБА_1 частково було здійснено ремонт меблів та техніки, а також її заміна.

Крім цього, позивачка не довела факт спільного проживання на момент набуття зазначеного майна, що підтверджується документально (робочими контрактами, місцем реєстрації, показаннями свідків).

Подружні стосунки переривалися неодноразово, що є важливою обставиною для визначення правового режиму майна.

Суд першої інстанції безпідставно визнав автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску спільною сумісною власністю подружжя, не врахувавши, що транспортний засіб був придбаний:

- виключно за особисті кошти, отримані ним від продажу його дошлюбного майна - автомобіля HONDA CIVIC;

- частково за кошти, отримані у борг, які досі не повернуті.

Це підтверджується поясненнями, наданими в суді, та фактом погашення ним боргу вже після припинення шлюбних відносин.

Також, суд першої інстанції не надав належної оцінки:

- висновку експерта Київського інституту судових експертиз, згідно з яким фактична вартість автомобіля KIA SORENTO становить 177990,81 грн, що майже вдвічі менше, ніж вказано позивачкою;

- поясненням про внесок у відкриття бізнесу ОСОБА_2 , який фінансувався спільними коштами подружжя. Зокрема, з 2013 по 2020 рік було витрачено 15000 доларів США на відкриття дитячих закладів, що підтверджує право на компенсацію половини цих витрат - 9900 доларів США;

- не оцінено питання інтелектуальної власності на ТМ «Щаслива родина», що була зареєстрована під час шлюбу, та відповідно до практики ВСУ підлягає поділу як об`єкт, набутий за спільні кошти подружжя.

Судом проігноровано, що квартира та земельна ділянка були придбані за особисті кошти, а не спільні.

Під час розгляду справи не враховано, що ОСОБА_2 не запропонувала компенсацію за 1/2 частину автомобіля KIA SPORTAGE 2019 р. в., хоча ним користується одноосібно.

Суд не врахував факту, що майно, яке купувалося під час шлюбу (прикраси, шуби, годинники), також підлягає поділу, а не визнається виключно власністю ОСОБА_2 .

Просив, скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2025 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 автомобіля марки ««KIA» модель «SPORTAGE» рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб. cм., або зобов`язати ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_1 компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки ««KIA» модель «SPORTAGE» рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб. cм.

- на 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 , Номер заявки m201707579, Дата реєстрації знака 11 лютого 2019 року).

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- В цілому квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв. м, житловою площею - 66.9 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109;

- В цілому земельну ділянку кадастровий номер: :01:089:0229 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09;

- Визнати автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб. см особистою власністю ОСОБА_1 ;

- Зобов`язати ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_1 компенсацію 1/2 вартості автомобіля KIA SPORTAGE 2019 року випуску номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб. cм., або визнати за ОСОБА_1 1/2 частку автомобіля KIA SPORTAGE 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб. cм.;

- В цілому кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- В цілому посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- В цілому варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- В цілому духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.;

- В цілому холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.;

- В цілому кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- В цілому Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- В цілому комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- В цілому комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - в цілому шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; в цілому кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; в цілому стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; в цілому тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский, артикул 000095939 - вартістю 3542 грн.;

- В цілому гладкоствольну рушницю Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 ;

- В цілому пристрій для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм;

- на 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 , Номер заявки m201707579, Дата реєстрації знака 11 лютого 2019 року).

- визнати за ОСОБА_1 1/2 частку у вартісних речах, прикрасах, шубах та годинниках, придбаних під час шлюбу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2025 року зазначив, що витрати на правничу допомогу є надмірними та не відповідають критеріям розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона, яка заявляє вимогу про компенсацію витрат, повинна обґрунтувати їхній розмір, необхідність та реальний характер понесених витрат.

Наявні у справі матеріали не підтверджують фактичного обсягу та складності наданих послуг, які б виправдовували суму у 120000 грн (чи навіть 50000 грн).

Позивач не надав належних доказів обсягу виконаних робіт.

Додані до справи документи (договір, акт, рахунки) є формальними і не деталізують, які саме юридичні дії були вчинені, скільки часу на це витрачено, як розраховувалася вартість послуг.

Немає об`єктивної інформації, яка б дозволила оцінити співмірність витрат із фактичними діями адвоката.

Складність справи не виправдовує таку суму.

Цивільна справа не є надмірно складною, не містила виняткових юридичних нюансів чи обставин, які могли б обґрунтувати витрати в обсязі 50000 - 120000 грн.

Відповідач заявляв обґрунтоване клопотання про зменшення витрат до 10000 грн.

Враховуючи характер спору, кількість засідань, обсяг підготовлених документів та правову складність справи, розмір витрат у 10000 грн є розумним, співмірним і відповідає стандартам судової практики.

Судом не наведено належних мотивів, чому витрати у розмірі 50000 грн є обґрунтованими, особливо з огляду на позицію Відповідача.

Судом не враховано та проігноровано заяву Відповідача, що останній також ніс витрати на правничу допомогу і орієнтовна вартість даних витрат на момент подачі Зустрічної позовної заяви від 01 вересня 2025 року складала 20500 грн. (витрати на правничу допомогу в сумі 16500 грн., та витрати за проведення експертизи автомобіля, яка становить 4000 грн.).

Просив, скасувати додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області, ухвалене 23 липня 2025 року, в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 50000 грн. та ухвалити нове додаткове рішення, яким визначити справедливу та обґрунтовану суму витрат на правничу допомогу - 10000 грн, як заявлено відповідачем.

На вказані апеляційні скарги ОСОБА_2 подала відзив, зазначивши, що Апелянт у справі стверджує, що поділена судом квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер: :01:089:0229, яка знаходиться за тією же адресою начебто були придбані Відповідачем у 2016 році виключно за кошти, виручені від продажу особистої квартири (квартира АДРЕСА_4 ), яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності №339 від 25 серпня 2016 року (серія НОМЕР_5 ).

Але, в судових засіданнях, посилання Відповідача не знайшли свого підтвердження.

Так, суд надав правильну оцінку, що вказана вище квартира була куплена за договором купівлі-продажу майнових прав від 19 липня 2016 року, що також підтверджується довідкою з реєстру прав власності, декларацією про готовність будинку, довідкою №3 від 20 липня 2016 року про виконання грошових зобов`язань, актом приймання-передачі квартири від 20 липня 2016 року, адже квартира АДРЕСА_4 , яка була надана Позивачу по ордеру була продана Позивачем 07 квітня 2017 року, тобто майже через рік після придбання спільного нерухомого майна.

Апелянт посилається на купівлю-продаж вказаної вище нерухомості за рахунок позичених коштів начебто отриманих в борг у своїх друзів, але у справі немає договорів позик, ні копій розписок на отримані кошти, ні будь-яких інших документів, які підтверджують що спірна нерухомість придбавалась за позичені відповідачем кошти.

При перевірці матеріалів справи , а саме декларації, за 2016 рік вбачається, що у 2016 році Позивачем була задекларована позика від ОСОБА_8 в сумі всього 250000 грн., в іншому у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують укладення договорів або копій розписок про отримання Відповідачем грошей.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 , який надав суду сумнівні показання, які не можна перевірити або підтвердити будь-яким чином.

У своїх поясненнях свідок показав, що начебто надав Відповідачу гроші у приміщенні банку, куди він приїхав щоб гроші зняти.

Засунув гроші у рюкзак та надав їх Відповідачу начебто для купівлі майна.

При цьому, свідок не знав куди та коли Відповідач витратив вказані гроші, повідомив про відсутність розписки, а на запитання суду щодо наявності хоча би квитанції з банку повідомив що квитанції теж не має.

Тобто, показання свідка ґрунтувались на повідомленнях самого Відповідача, а сам свідок не бачив та не знає для яких цілей брав та куди саме Відповідач витратив начебто надані свідком гроші.

При цьому, свідок не пам`ятав ні дати, ні місця вказаної події тощо.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що під час військової агресії російської федерації проти України та окупації м. Ірпінь Київська область Бучанський район з 22 лютого 2022 року по 30 березня 2022 року належна йому Квартира начебто отримала часткове пошкодження за рахунок обстрілу м. Ірпеня.

Також апелянт зазначає, що під час засідань суду дана обставина була повідомлена сторонам процесу, адже пошкодження були зафіксовані державною комісією, поліцією, ДСНС, СБУ та проведено незалежну оцінку вартості робіт з відновлення на суму 1,5 млн грн., та Відповідачем було начебто здійснено роботи з відновлення для подальшої можливості проживання в квартирі.

Апелянт також зазначає, дані факти не були враховані судом під час винесення рішення.

Так, судом не враховувались вказані відповідачем факти, так як матеріали справи не містять відповідних доказів, а отже суд не міг враховувати факти про які у справі немає доказів.

Крім того, зазначені Відповідачем обставини пошкодження майна та їх відновлення не стосуються предмету спору, адже ні в заявах по суті, ні у додаткових клопотаннях та поясненнях, які подавались до суду відповідач про них не заявляв та відповідних документів не подавав.

Крім того, апелянт зазначає, що суд не врахував, що автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску був придбаний за кошти, отримані від продажу автомобіля HONDA CIVIC, який був придбаний Відповідачем, ще до реєстрації шлюбу, та також частково - за позичені особисто йому кошти.

В підтвердження цього надав копію власноручної розписки від 30 березня 2013 року про начебто отримання ним грошей від третіх осіб за продаж свого автомобіля, але вказаний документ є неналежним та недостовірним в розумінні ст. 77 та 79 ЦПК України, так із копії власноручної розписки Відповідача не можна встановити факту отримання грошей за розпискою.

Свідок ОСОБА_11 надав суду пояснення, що він начебто у 2012 році надав 8000 доларів США Відповідачу під розписку, яка у нього зберігалась аж до 2024 року, в подальшому була начебто знищена.

Але вказане не кореспондується з матеріалами справи, в яких так розписка відсутня, хоча позов до суду був поданий ще у 2021 році.

При цьому, у своєму зустрічному позові Відповідач навіть не згадує про ніяку розписку.

Таким чином, аналогічно, показання свідка ОСОБА_16 не гуртуються на його власній обізнаності та не можуть бути доказами з урахуванням ст. 90 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_12 надав суду суперечливі показання про те, що начебто у 2012 році надав у борг Відповідачу під розписку 8000 доларів США на купівлю автомобіля.

Передача грошей була начебто у київському кафе.

Проскурін пояснив, що не знає куди Відповідач витратив гроші, а обізнаність свідка про купівлю автомобіля була зі слів самого Відповідача.

Про наявність розписки відповідач дав стверджувальні покази, але надати таку розписку ні Відповідач ні сам свідок не змогли.

Матеріалами справи не підтверджуються покази свідка, хоча зі слів свідка розписка така начебто була у нього більше 10 років.

Оцінюючи покази свідків можна зробити висновки, що свідки з Відповідачем є давні друзі та надали показання суду, які не можна перевірити та підтвердити.

Показання допитаних свідків не кореспондуються з матеріалами справи.

Жодного фінансового сліду про надання грошей Відповідачу на купівлю або придбання майна Відповідачем за позичені кошти матеріали справи не містять.

Ні квитанцій, ні розписок, ні інших документів, крім посилань самих свідків на слова Відповідача.

Є очевидним, ніяких грошей Відповідачу свідки не давали та ніяких розписок Відповідач свідкам не давав, в противному випадку вказані документи були б в матеріалах справи.

Також апелянт зазначає, що поділені судом меблі та побутова техніка, які були придбані з 2017 по 2018 рік куплені за його особисті кошти, посилаючись на те, що Позивачка з 2009 по 2014 рік не працювала і знаходилася на його утриманні перебуваючи у декретній відпустці, а з 19 липня 2017 року по 07 травня 2025 року була зареєстрована як ФОП та дохід Позивачки у 2017, 2018, 2019 роках не надавав можливості купити дане обладнання та меблі).

Диспозиція ст. 60 СК України, яка регулює відповідні відносини не містить зазначених Позивачем умов, а навпаки вказує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Посилання Відповідача про купівлю вказаних речей за особисті кошти не кореспондується з презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя.

У справі відсутні докази того, що вказані речі Відповідач придбав за особисті кошти.

Знос та пошкодження вказаних речей не мають значення для справи, так як на вирішення суду було поставлено питання про визнання права власності на речі, а не стягнення суми компенсації.

Факт наявності речей та придбання їх у період шлюбу Відповідачем не заперечувався.

Щодо посилань Позивача про фактичне припинення подружніх відносин у відповідні періоди, зазначає, що сімейним законодавством не передбачена можливість подружжя на тимчасове припинення шлюбу під час дії зареєстрованого шлюбу.

Дійсно, у відповідні періоди під час шлюбу Відповідачка їздила із сумісною з Позивачем дитиною в гості та на відпочинок до своїх батьків, які проживали у той час в Одесі.

Але це ніяк не було припинення шлюбу.

Так, також Позивач у певні періоди під час шлюбу перебував у відрядженнях по роботі, але це не було фактичне припинення шлюбних відносин.

Обставини вказані вище не свідчать про припинення шлюбу в розумінні глави 11 СК України так як шлюб ніхто не припиняв внаслідок його розірвання, подружжям не подавались відповідні заяви до суду, шлюб не визнавався одним із подружжя недійсним внаслідок його фіктивності, шлюбні відносини завжди мали місце, ніколи не припинялись, аж до розірвання шлюбу у суді.

Вважає абсурдними посилання Апелянта на те, що суд не врахував факту, що майно, яке купувалося під час шлюбу, а саме прикраси, шуби, годинники, також підлягає поділу, а не визнається виключно власністю ОСОБА_2 .

До свого зустрічного позову сторона позивача не надала жодного доказу про придбання вказаних речей за власний кошт, крім фото.

Немає доказів що саме ці речі були куплені Позивачем таку назву вони мають, як вказав Позивач.

Немає у справі чеків з назвами вказаних Позивачем речей, банківських виписок які б свідчили що названі речі купувались за кошти Позивача, інших доказів що вказують на індивідуальні ознаки заявлених речей, їх коштовність тощо.

Крім того, названі Позивачем по зустрічному позову речі мають ознаки особистої приватної власності, тобто є речі індивідуального користування, що в розумінні ст. 57 СК України.

Тобто речами, які поділу не підлягають, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Придбання вказаних речей Позивач не довів ні документами ні показаннями свідків, а тому заява є необґрунтована.

Крім того, Відповідачка по зустрічному позову пояснила, що речі які навіть колись дарував їй Позивач у неї відсутні, так як після розлучення вона подарунків позбулася.

Про вартість та назву вказаних речей їй нічого невідомо.

Щодо посилань відповідача на права інтелектуальної власності зазначає, що у своїй зустрічній позовній заяві Позивач вказав, що начебто на відкриття бізнесу подружжям було витрачено з 2013 по 2020 рік 15000 доларів США та поточні витрати в розмірі 4800 доларів США.

При цьому не вказує на докази, якими це підтверджується.

Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про наявність у Відповідачки якихось закладів на які витрачались кошти.

Немає в справі документів, які б свідчили про отримані доходи від будь-якого бізнесу.

Так, є у справі документи про існування зареєстрованої торгівельної марки на ім`я ОСОБА_2 , але немає відомостей про її придбання.

Суд не може самостійно оцінювати права інтелектуальної власності на торгівельну марку, яка належить стороні спору, ця прерогатива покладається на сторону, яка доказує.

Сторона Відповідача по зустрічному позову вважає, що суд правильно розділив право власності на торгівельну марку порівну між сторонами.

В обґрунтування відзиву на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2025 року зазначила, що у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення суду сторона Позивача в обґрунтування розміру витрат вказала розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема у заяві було вказано, що на підставі абзацу 2 пп. 4.1. договору, при поданні позову 04 червня 2021 року сторона позивача розраховувала на тривалість зайнятості адвоката у справі строками, які встановлені ст. 210 ЦПК України, тобто від 90 до 150 днів.

З урахуванням зайнятості адвоката у справі 4 роки 23 дні, ціни заявленого позову на момент його подання, а саме майна вартістю - 1658621,76 грн., інфляційних процесів за період розгляду справи, результатом якого було задоволення позову частково за виключенням мисливської гладкоствольної рушницю Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 р. та пристрою для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 , - сторони прийшли до згоди збільшити суму гонорару до 55000 грн в частині тривалості зайнятості адвоката.

На підставі абзацу 2 пп. 4.1. договору, враховуючи подання стороною Відповідача зустрічного позову, в результаті чого адвокатом була проведена робота по представленню інтересів Клієнта щодо захисту її прав від необґрунтованого зустрічного позову, в результаті чого було частково задоволено 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина», - сторони прийшли до згоди в частині роботи адвоката із зустрічним позовом додатково до вищевказаного гонорару в розмірі 25000 грн, про що було заявлено у відзиві на зустрічну позовну заяву.

На підставі пп. 4.6. договору, яким сторони передбачили додатково, що кожне відвідування суду або іншого органу (один судодень) оплачується клієнтом адвокату в розмірі за додатковою домовленістю - сторони прийшли до згоди щодо оплати 27-ми судових засідань із розрахунку по 1500 грн. за одне судове засідання, а саме: 29 червня 2021 року, 29 липня 2021 року, 01 вересня 2021 року, 05 жовтня 2021 року, 03 листопада 2021 року, 24 листопада 2021 року, 03 березня 2021 року, 13 липня 2022 року, 25 серпня 2022 року, 31 жовтня 2022 року, 01 лютого 2023 року, 04 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року, 22 травня 2023 року, 06 липня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 15 листопада 2023 року, 23 січня 2024 року, 13 травня 2024 року, 02 липня 2024 року, 06 серпня 2024 року, 10 жовтня 2024 року, 02 грудня 2024 року, 04 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року, 22 квітня 2025 року, 17 червня 2025 року, разом 27 судоднів - 40500 грн.

Крім того, було зазначено, що тривалий розгляд справи 4 роки 23 дні, кількість судоднів та об`єм зайнятості адвоката не можливо було визначити до винесення рішення, що пов`язано з воєнним станом введеним в Україні 22 лютого 2022 року в зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що сторони договору не могли передбачити коли укладали договір про надання правничої допомоги у 2021 році.

При вирішенні питання про розмір витрат на оплату послуг адвоката була врахована ч. 4 ст. 137 ЦПК України, в тому числі значення справи для Клієнта (факт презумпції спільного майна подружжя Відповідачем заперечувався), витрачений адвокатом час за 4 роки 23 дні, кількість судоднів, ціна позову- 1658621,76 грн. на момент подання позову та співмірність заявлених вимог розміру гонорару, який складає приблизно 7% від початкової ціни позову (вартості спірного майна), а також інфляційні процеси в Україні, які відбулись за 4 (чотири) роки розгляду справи, які впливають на визначення суми гонорару у 2021 році та у 2025 році різні.

Таким чином, сторони прийшли до домовленості передбаченої пп. 4.1. основного договору, що загалом за надання правничої допомоги в Ірпінському міському суді Київської області, як суді першої інстанції у справі № 367/4064/21 про поділ спільного майна подружжя, розмір гонорару адвоката складає - 120500 грн.

Сторона позивача погоджується з висновками додаткового рішення суду, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 гривень, а не 120000 грн., як було зазначено у прохальній частині заяви.

Дійсно, у розрахунку судових витрат поданих стороною Позивача у заявах по суті була зазначена сума 25000 грн., а у відзиві на зустрічну позовну заяву ще додатково 25000 грн., разом 50000 грн.

Саме тому суд прийшов до обґрунтованого висновку щодо компенсації Позивачці судових витрат на правничу допомогу у вказаному в рішенні розмірі.

Сторона позивача вважає вимоги апеляційної скарги, якою Позивач просить зменшити витрати позивача є необґрунтованими, так як спір мав юридичні нюанси на підготовчому судовому засіданні, збір необхідних доказів, витребування доказів судом, вивчення вказаних доказів, робота із зустрічним позовом, допит свідків, тривалість розгляду справи тощо.

Задоволена судом сума в розмірі 50000 грн. є цілком справедлива та обґрунтована сума витрат на правничу допомогу за 4 (чотири роки роботи) зі справою.

Просила, у задоволені апеляційних скарг ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2025 року та на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2025 року у справі №367/4064/21 відмовити повністю, а вказані рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_17 ), було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_14 .

Під час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 червня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.

Судом встановлено, що за час зареєстрованого між сторонами шлюбу подружжям придбано наступне нерухоме майно:

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 з 30 серпня 2016 року на праві приватної власності належить квартира за АДРЕСА_5 .

Державна реєстрація права власності на вказану квартиру проведена на підставі договору №3 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладеного між ОСОБА_18 та ОСОБА_1 19 липня 2016 року, акту приймання-передачі квартири від 20 липня 2016 року та технічного паспорту на вказану квартиру, який виготовлений на замовлення ОСОБА_1 суб`єктом господарювання «Юні Пак» 28 березня 2016 року.

Крім цього, 22 серпня 2016 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності за земельну ділянку з кадастровим номером :01:089:0229, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Державна реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку проведена на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 22 серпня 2016 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_1 , та посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. за №4923.

ОСОБА_2 надала свою нотаріально засвідчену згоду на придання ОСОБА_1 земельної ділянки, купівля якої, як зазначено в заяві-згоді здійснювалось в інтересах сім`ї.

Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку, складеним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Брок Ріел» на замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість вказаної земельної ділянки, станом на дату оцінки (18 березня 2021 року) становить 138233 грн.

Також встановлено, що подружжям було придбано автомобіль «KIA SPORTAGE» 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 , номер кузова НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за позивачкою за первісним позовом ОСОБА_2 з 12 листопада 2019 року, ринкова вартість якого згідно з наданим ОСОБА_2 звіту №47/21 про оцінку автомобіля становить 582513,52 грн.

Транспортний засіб марки «KIA» модель «SORENTO» рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см., права власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 05 серпня 2016 року, ринкова вартість якого згідно з наданим ОСОБА_2 акту №48/21 автотоварознавчого дослідження станом на 13 травня 2021 року становить 365020 грн.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 не погодившись із наданим ОСОБА_2 звітом про оцінку ТЗ «KIA» модель «SORENTO» рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см надав висновок експерта №1-18/08 від 18 серпня 2021 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, відповідно до якого вартість вказаного ТЗ станом на 18 серпня 2021 року складає 177990,81 грн.

Право власності на вказані об`єкти рухомого та нерухомого майна були зареєстровані під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Вказані обставини сторонами не заперечувались, оспорювались лише джерела походження коштів на придбання вказаного майна, яке, як зазначено позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 було придбано хоча і в період зареєстрованого між сторонами шлюбу, але за його особисті кошти, а отже не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Окрім того, сторонами не заперечувалось придбання за час зареєстрованого шлюбу наступного майна:

- мисливської рушниці Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 року;

- пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 ;

- кухонних меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу № ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.;

- посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.;

- варильної поверхні газової «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.;

- духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.;

- холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.; кровать «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.;

- матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.;

- комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.;

- комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: шафи Промо 29/508 вартістю - 8267 грн., крісла Валенсия М-1 білого вартістю - 4206 грн.; Стол Solo с внутренним экраном, 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita:36 мм - вартістю - 3592 грн.; Тумба мобильная Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский - вартістю 3542 грн.

Крім того, в період зареєстрованого шлюбу на ім`я ОСОБА_2 було зареєстровано торгову марку ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 , Номер заявки m201707579, Дата реєстрації знака 11 лютого 2019 року).

Із наданої на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 01 лютого 2023 року АТ «Райффайзен Банк» інформації вбачається, що за ОСОБА_1 обліковуються наступні відкриті у фінансовій установі рахунки № НОМЕР_15 , дата відкриття рахунку - 23 липня 2023 року, № НОМЕР_16 дата відкриття - 02 лютого 2016 року, № НОМЕР_17 дата відкриття 09 лютого 2016 року, дата закриття 13 серпня 2018 року, № НОМЕР_18 дата відкриття 11 червня 2015 року, дата закриття 26 квітня 2016 року та № НОМЕР_19 дата відкриття 09 лютого 2016 року.

Додатково повідомили, що станом на 14 лютого 2023 року, ОСОБА_1 немає діючих кредитів в АТ «Райффайзен Банк».

Окрім того, із наданої на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 01 лютого 2023 року АТ «Універсал Банк» інформації встановлено, що у період з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2020 року за ОСОБА_1 обліковуються наступні відкриті у фінансовій установі рахунки:

Поточний рахунок фізичної особи з встановленим банком лімітом кредитування № НОМЕР_20 відкритий 01 лютого 2018 року, валюта - UAH; поточний рахунок фізичної особи № НОМЕР_21 відкритий 01 лютого 2018 року, валюта - UAH; поточний рахунок фізичної особи № НОМЕР_22 відкритий 17 березня 2020 року, валюта - UAH.

Також надали виписки по даним рахункам з яких вбачається рух коштів за рахунками.

Крім того має поточний рахунок фізичної особи № НОМЕР_23 відкритий 08 листопада 2018 року, валюта - USD; поточний рахунок фізичної особи № НОМЕР_24 відкритий 08 листопада 2018 року, валюта - EUR; поточний рахунок фізичної особи № НОМЕР_25 відкритий 08 листопада 2018 року, валюта - UAH.

Згідно наданої виписки, рух коштів за вказаним рахунками відсутній.

Із наданої на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 01 лютого 2023 року АТ КБ «Приватбанк» інформації вбачається, що ОСОБА_1 має наступні відкриті у фінансовій установі рахунки № НОМЕР_26 відкритий 22 липня 2014 року, валюта - UAH (договір SAMDNWFC5); № НОМЕР_27 відкритий 16 листопада 2018 року, валюта - UAH (договір SAMDNWFC9); № НОМЕР_28 відкритий 22 липня 2014 року, валюта - UAH (договір SAMDNWFC52).

Також надали виписки по даним рахункам з яких вбачається рух коштів за рахунками.

З отриманих відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 з період з IV кварталу 2008 року по III квартал 2020 року вбачається, що останній був офіційно працевлаштованим, отримував регулярний та достатній дохід, який за 2008 рік склав 37826,31 грн., за 2009 рік 126935,34 грн., за 2010 рік 146012,45 грн., за 2011 рік 215072,32 грн., за 2012 рік 207724,39 грн., за 2013 рік 170046,33 грн., за 2014 рік 143857,52 грн., за 2015 рік 120834,97 грн., за 2016 рік 62023,93 грн., за 2017 рік 1192413,20 грн., за 2018 рік 1083,24 грн., за 2019 рік 630,12 грн., за 2020 рік 607,51 грн.

Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрацї №8725/29-21 від 13 жовтня 2021 року відповідачу за період з лютого 2016 р. по травень 2019 р. було виплачено за надання послуг консультанта згідно договору №IC/7 від 09 лютого 2016 року у розмірі 3073228,75 грн.: Березень 2016 року - 72471,47 грн; Квітень 2016 року - 77873,78 грн; Травень 2016 року - 75602,72 грн; Червень 2016 року - 75424,91 грн; Липень 2016 року - 74447,47 грн; Серпень 2016 року - 74419,63 грн; Вересень 2016 року - 79898,93 грн; Грудень 2016 року - 286089,72 грн; Квітень 2017 року - 270348,03 грн; Травень 2017 року - 75339,55 грн; Червень 2017 року - 66823,81 грн; Липень 2017 року - 78357,95 грн; Серпень 2017 року - 73870,75 грн; Вересень 2017 року - 77245,15 грн; Жовтень 2017 року - 75938,48 грн; Листопад 2017 року - 80887,94 грн; Грудень 2017 року - 144169,07 грн; Березень 2018 року - 177291,97 грн; Квітень 2018 року - 78988,70 грн; Травень 2018 року - 78574,41 грн; Червень 2018 року - 78366,93 грн; Липень 2018 року - 59236,86 грн; Серпень 2018 року - 80600,15 грн; Вересень 2018 року - 85478,98 грн; Жовтень 2018 року - 84809,79 грн; Листопад 2018 року - 84356,50 грн; Грудень 2018 року - 150359,65 грн; Березень 2019 року - 174168,50 грн; Квітень 2019 року - 77545,94 грн; Травень 2019 року - 104241,01 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, та визнаючи за кожною із сторін право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 143 кв.м, житловою площею - 66.9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109; на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер: :01:089:0229 за адресою: АДРЕСА_2 площею 0.025 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; на 1/2 частини транспортного засобу марки KIA модель SORENTO рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см.; на 1/2 частини автомобіля марки ««KIA» модель «SPORTAGE» рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм; на 1/2 частини кухонні меблі «ELNOVA» придбаних згідно договору купівлі-продажу №ИЕ 20/880к вартістю - 74199 грн.; на 1/2 частини посудомийної машини марки «WHIRLPOOL», артикул WRIC ЗС26 АКЦ (8386) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 6399 грн.; на 1/2 частини варильної поверхні газова «WHIRLPOOL» артикул GOA 6425/NB (6970) згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 7962 грн.; на 1/2 частини духової шафи «WHIRLPOOL» артикул AKZ 96230 NB (6956) згідно товарного чеку ИЕ-20т вартістю - 11867 грн.; на 1/2 частини холодильної камери Liebherr IK 3520 згідно товарного чеку ИЕ-20т, вартістю - 16740 грн.; на 1/2 частини кроваті «Милана L16» згідно специфікації ДР/1_3 379 від 07 жовтня 2017 року вартістю - 17396 грн.; на 1/2 частини Матрацу «Skandi Foam» 1800x2000 згідно специфікації ДР/1_3 380 від 07 жовтня 2017 року - вартістю 8869 грн.; на 1/2 частини комплекту меблів для дому згідно договору побутового підряду №1122 від 14 вересня 2018 року - вартістю 18600 грн.; на 1/2 частини комплекту меблів згідно товарної накладної №5926 від 07 серпня 2019 року вартістю: 19808 грн., а саме: - на 1/2 частини шкафу Промо 29/508, артикул 000095940 вартістю - 8267 грн.; на 1/2 частини кресла Валенсия М-1 белое артикул 000098515 вартістю - 4206 грн.; на 1/2 частини Стол Solo с внутренним экраном 29M01+L1400 (ДСП 18мм) Цвет ДСП Salita: Ильм Ирландский - Нимфея Альба Толщина ДСП Salita: 36 мм, артикул 000097269 - вартістю - 3592 грн.; на 1/2 частини тумби мобільної Промо 29/304 Цвет ДСП Salita: Нимфея Альба - Ильм Ирландский , артикул 000095939 - вартістю 3542 грн; на 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина» (Свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_11 , Номер свідоцтва НОМЕР_11 ) суд врахував позицію сторін щодо способу поділу майна.

При цьому, суд прийшов до висновку, що долученими до справи письмовими доказами не підтверджується факт придбання спірних об`єктів як рухомого так і нерухомого майна за кошти, які належали ОСОБА_1 .

До таких висновків суд першої інстанції дійшов з урахуванням того, що сторони по справі не заперечували, що автомобіль марки «KIA» модель «SPORTAGE» рік випуску 2019, номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна - 1591 куб.cм, набуто подружжям в період шлюбу і він є спільною сумісною власністю подружжя та висловили позицію про його поділ шляхом визнання права власності на 1/2 його частку за кожним із подружжя.

Стосовно іншого нерухомого та рухомого майна відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 спростовував презумпцію права спільної сумісної власності на нього.

Так, ОСОБА_1 вказував, що квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:089:0229 площею 0,025 га, яка находиться за вищевказаною адресою дійсно були придбані під час зареєстрованого з ОСОБА_2 шлюбу, але за власні кошти ОСОБА_1 , які він взяв в борг у ОСОБА_8 в сумі 250000 грн. та ОСОБА_9 в розмірі 800000 грн., та які мав намір повернути отриманими коштами від реалізації набутої до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_4 , продаж якої відбувся 07 квітня 2017 року за суму в розмірі 1162720 грн.

Разом з тим, допитай в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_8 вказав, що надавав у 2016 році ОСОБА_1 в борг грошові кошти в розмірі 250000 грн для придбання житла в місті Ірпені, які останній повернув орієнтовно через рік.

Також вказав, що йому не відомо про те, чи знала ОСОБА_2 про взяті в борг кошти.

Додав, що гроші передавав в Дніпрі готівкою купюрами номіналом 200 та 500 грн., які ОСОБА_1 поклав до себе в рюкзак.

Також додав, що боргової розписки не складали.

З копії договору купівлі-продажу, посвідченого ПН КМНО Морозовою С.В. 07 квітня 2017 року за №1815, вбачається, що ОСОБА_1 продав ОСОБА_19 належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_6 .

Згідно п.1.3. вартість відчужуваного майна складала 1162720,22 грн.

Право власності на вищевказану квартиру ОСОБА_1 набув 25 серпня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

ОСОБА_2 надала свою нотаріально засвідчену згоду на придання ОСОБА_1 вказаної вище земельної ділянки, купівля якої, як зазначено в заяві-згоді здійснювалось в інтересах сім`ї.

Щодо автомобіля марки «KIA» модель «SORENTO» рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2359 куб.см, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 спростовував презумпцію рівності часток подружжя у даному майні.

Зазначав, що, в придбання вказаного ТЗ відбулось хоча і під час зареєстрованого з ОСОБА_2 шлюбу, але за власні кошти ОСОБА_1 які він отримав від продажу набутого до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 автомобіля «Honda Civic», та взятих в борг коштів у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 8000 доларів США в кожного.

Так, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрував на своє ім`я автомобіль Honda Civic 13 квітня 2007 року, який був знятий з обліку для реалізації 30 березня 2013 року. Згідно з копією розписки, ОСОБА_1 отримав за продаж вказаного ТЗ 12000 доларів США.

Допитай в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_11 вказав, що позичав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8000 доларів США для придбання нового автомобіля, на який ОСОБА_1 не вистачало коштів.

Зазначив, що кошти передавав вдома, готівкою, в іноземній валюті, при купівлі авто особисто присутнім не був, але був присутнім коли автомобіль забирали.

Додав, що вони дружили сім`ями, сумнівів у тому, що ОСОБА_1 поверне йому кошти він не мав, при тому ОСОБА_1 і сам позичав йому значні суми коштів.

Боргові кошти ОСОБА_1 повертав йому частково, 2000 доларів США у 2013 році, повністю погасив борг у 2024 році.

Допитай в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_12 вказав, що товаришує з ОСОБА_1 з 2002 року, останній брав у нього в борг грошові кошти в сумі 8000 доларів США на придбання автомобіля.

Кошти передавав вдома готівкою, про що склали боргову розписку, яка була знищена весною 2023 року після повернення всього боргу.

Копію розписки ОСОБА_1 не просив.

Натомість, будь-яких належних та допустимих письмових доказів на підтвердження надання свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 грошових коштів на загальну суму в розмірі 16000 доларів США матеріали справи не містять, так як і не доведено факту їх використання ОСОБА_1 на придбання спірного автомобіля КІА Sorento, на який посилався останній у своєму зустрічному позові до ОСОБА_2 , а тому показання свідків, за відсутності належних та допустимих письмових доказів судом не було взято до уваги, як доказ на підтвердження викладених ОСОБА_1 обставин щодо придбання ним вищевказаного спірного ТЗ, земельної ділянки та житлового будинку за власні кошти.

Стосовно заявленої ОСОБА_1 вимоги про визнання спільною сумісною власністю та поділу між подружжям наручного годинника Alpina Seastrong diver, каблучки з діамантами, наручного годинника BALMAIN B5075.32.86 з діамантами; полу шубок з норки, шуби з норки, хрестик з білого золота з діамантами, суд не вбачав підстав для визнання їх спільної сумісною власністю подружжя, адже в силу приписів статті 57 СК України вказане майно є особистою власністю та поділу не підлягає.

Щодо визнання спільною сумісною власністю мисливської гладкоствольної рушниці Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 р. та пристрою для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 вартістю 23400 грн. суд зазначив, що матеріалами справи було встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває гладкоствольна рушниця Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 та пристрій для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 , які зареєстровані на його ім`я в органах МВС.

При цьому, останній має відповідні дозволи на їх зберігання та носіння, є членом «Українського товариства мисливців і рибалок», має посвідчення мисливця, у зв`язку з чим, вказані речі призначені для індивідуального користування ОСОБА_1 та не можуть бути визнані як спільна сумісна власність подружжя, в силу приписів статті 57 СК України.

З вказаними висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном.

Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.

Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ч. 1-3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання.

Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням.

В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частинами 1, 4 ст. 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у ст. 57 СК України.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Особистою власністю дружини, чоловіка є речі (майно), придбані нею (ним) за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Законодавець має на увазі кошти, які були набуті до шлюбу, або одержані під час шлюбу за реалізоване майно, яке належало подружжю до шлюбу, одержані за договором дарування, одержані в порядку спадкування.

Таким чином, якщо один із подружжя під час шлюбу набуває певне майно за рахунок особистих коштів, то таке майно не може визнаватися спільним майном подружжя.

В цьому випадку об`єкт роздільної власності подружжя лише змінює свою форму, тому що кошти, за рахунок яких майно було набуто, і сама річ мають однаковий правовий режим - режим роздільності.

Це правило стосується як грошей, які були набуті одним із подружжя до шлюбу, так і тих, які були отримані одним із подружжя під час шлюбу - за договором дарування, внаслідок спадкування тощо.

Тобто, у цьому разі виникає право роздільної приватної власності подружжя, тобто має місце трансформація одного об`єкта цієї власності в інший.

Однак, оскільки така трансформація сталася за час шлюбу, то відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України тягар доказування відсутності спільного майна подружжя лягає на того, хто оспорює це.

Така особа має довести, що спірну річ вона придбала за кошти, що належать їй особисто.

Тобто, презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року (справа №6-843цс17) та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року (справа №235/9895/15-ц), від 05 квітня 2018 року (справа №404/1515/16-ц), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (справа №372/504/17).

Отже, слід зауважити, що задля визнання майна особистою власністю подружжя, таке майно має бути придбаним одним із подружжя під час перебування у шлюбі за рахунок особистих коштів, які є об`єктом роздільної власності подружжя.

Таким чином право роздільної власності подружжя виникає шляхом трансформації одного об`єкта цієї власності в інший.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Саме таку правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року по справі №127/7029/15-ц.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18).

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів.

Так, апелянт у справі стверджував, що поділена судом квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер: :01:089:0229, яка знаходиться за тією же адресою начебто були придбані Відповідачем у 2016 році виключно за кошти, виручені від продажу особистої квартири (квартира АДРЕСА_4 ), яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності №339 від 25 серпня 2016 року (серія НОМЕР_5 ).

Разом з тим, суд надав правильну оцінку, що спірна квартира була куплена за договором купівлі-продажу майнових прав від 19 липня 2016 року, що також підтверджується довідкою з реєстру прав власності, декларацією про готовність будинку, довідкою №3 від 20 липня 2016 року про виконання грошових зобов`язань, актом приймання-передачі квартири від 20 липня 2016 року, адже квартира АДРЕСА_4 , яка була надана Позивачу по ордеру була продана Позивачем 07 квітня 2017 року, тобто майже через рік після придбання спільного нерухомого майна.

Апелянт також посилався на купівлю-продаж спірної нерухомості за рахунок позичених коштів начебто отриманих в борг у своїх друзів, але у справі відсутні договори позик, копії розписок на отримані кошти, а також будь-які інші документи, які підтверджували б, що спірна нерухомість придбавалась за позичені відповідачем кошти.

Також апелянт зазначав, що суд не врахував, що автомобіль KIA SORENTO 2012 року випуску був придбаний за кошти, отримані від продажу автомобіля HONDA CIVIC, який був придбаний Відповідачем, ще до реєстрації шлюбу, та також частково - за позичені особисто йому кошти.

В підтвердження зазначеного апелянт надав копію власноручної розписки від 30 березня 2013 року про начебто отримання ним грошей від третіх осіб за продаж свого автомобіля, але вказаний документ є неналежним та недостовірним в розумінні ст.ст. 77 та 79 ЦПК України, оскільки із копії власноручної розписки Відповідача не можна встановити факту отримання грошей за розпискою.

Також апелянт зазначав, що поділені судом меблі та побутова техніка, які були придбані з 2017 по 2018 роки, куплені за його особисті кошти, посилаючись на те, що Позивачка з 2009 по 2014 рік не працювала і знаходилася на його утриманні перебуваючи у декретній відпустці, а з 19 липня 2017 року по 07 травня 2025 року була зареєстрована як ФОП та дохід Позивачки у 2017, 2018, 2019 роках не надавав можливості купити дане обладнання та меблі.

Разом з тим, диспозиція ст. 60 СК України, яка регулює відповідні відносини не містить зазначених Позивачем умов, а навпаки вказує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Посилання Відповідача про купівлю вказаних речей за особисті кошти не кореспондується з презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя.

У справі відсутні докази того, що вказані речі Відповідач придбав за особисті кошти.

Не заслуговують на увагу і посилання Апелянта на те, що суд не врахував факту, що майно, яке купувалося під час шлюбу, а саме прикраси, шуби, годинники, також підлягає поділу, а не визнається виключно власністю ОСОБА_2 .

До свого зустрічного позову сторона позивача не надала жодного доказу про придбання вказаних речей за власний кошт, крім фото.

Немає доказів що саме ці речі були куплені Позивачем та таку назву вони мають, як вказав Позивач.

Немає у справі чеків з назвами вказаних Позивачем речей, банківських виписок які б свідчили що названі речі купувались за кошти Позивача, інших доказів що вказують на індивідуальні ознаки заявлених речей, їх коштовність тощо.

Крім того, названі Позивачем по зустрічному позову речі мають ознаки особистої приватної власності, тобто є речі індивідуального користування, що в розумінні ст. 57 СК України.

Тобто речами, які поділу не підлягають, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Придбання вказаних речей Позивач не довів ні документами ні показаннями свідків.

Щодо посилань апелянта на права інтелектуальної колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Так, у своїй зустрічній позовній заяві Позивач вказав, що начебто на відкриття бізнесу подружжям було витрачено з 2013 по 2020 рік 15000 доларів США та поточні витрати в розмірі 4800 доларів США.

При цьому позивач не вказав на докази, якими це підтверджується.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність у Відповідачки якихось закладів на які витрачались кошти.

Немає в справі документів, які б свідчили про отримані доходи від будь-якого бізнесу.

Так, у справі є документи про існування зареєстрованої торгівельної марки на ім`я ОСОБА_2 , однак, відсутні відомості про її придбання.

Суд не може самостійно оцінювати права інтелектуальної власності на торгівельну марку, яка належить стороні спору, ця прерогатива покладається на сторону, яка доказує.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно розділив право власності на торгівельну марку порівну між сторонами.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50000 грн., суд першої інстанції врахував складність справи, значення справи для сторін, взяв до уваги тривалий розгляд даної цивільної справи, а також врахував вимоги розумності та справедливості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, а також із розміром стягнутих коштів на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 вказаного Закону, інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц).

Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення суду сторона Позивача в обґрунтування розміру витрат вказала розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, у заяві було вказано, що на підставі абзацу 2 пп. 4.1. договору, при поданні позову 04 червня 2021 року сторона позивача розраховувала на тривалість зайнятості адвоката у справі строками, які встановлені ст. 210 ЦПК України, тобто від 90 до 150 днів.

З урахуванням зайнятості адвоката у справі 4 роки 23 дні, ціни заявленого позову на момент його подання, а саме майна вартістю - 1 658 621,76 грн., інфляційних процесів за період розгляду справи, результатом якого було задоволення позову частково за виключенням мисливської гладкоствольної рушницю Browning Phoenix - 20 калібр, № НОМЕР_3 , виробництва Бельгія, 2011 року та пристрою для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями Форт-12РМ, кр. 9 мм, № НОМЕР_4 , - сторони прийшли до згоди збільшити суму гонорару до 55000 грн в частині тривалості зайнятості адвоката.

На підставі абзацу 2 пп. 4.1. договору, враховуючи подання стороною Відповідача зустрічного позову, в результаті чого адвокатом була проведена робота по представленню інтересів Клієнта щодо захисту її прав при розгляді зустрічного позову, в результаті чого було частково задоволено 1/2 частину інтелектуальної власності ТМ «Щаслива родина», - сторони прийшли до згоди в частині роботи адвоката із зустрічним позовом додатково до вищевказаного гонорару в розмірі 25000 грн, про що було заявлено зокрема у відзиві на зустрічну позовну заяву.

На підставі пп. 4.6. договору, яким сторони передбачили додатково, що кожне відвідування суду або іншого органу (один судодень) оплачується клієнтом адвокату в розмірі за додатковою домовленістю - сторони прийшли до згоди щодо оплати 27-ми судових засідань із розрахунку по 1500 грн. за одне судове засідання, а саме: 29 червня 2021 року, 29 липня 2021 року, 01 вересня 2021 року, 05 жовтня 2021 року, 03 листопада 2021 року, 24 листопада 2021 року, 03 березня 2021 року, 13 липня 2022 року, 25 серпня 2022 року, 31 жовтня 2022 року, 01 лютого 2023 року, 04 квітня 2023 року, 01 травня 2023 року, 22 травня 2023 року, 06 липня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 15 листопада 2023 року, 23 січня 2024 року, 13 травня 2024 року, 02 липня 2024 року, 06 серпня 2024 року, 10 жовтня 2024 року, 02 грудня 2024 року, 04 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року, 22 квітня 2025 року, 17 червня 2025 року, разом 27 судоднів - 40500 грн.

Крім того, було зазначено, що тривалий розгляд справи 4 роки 23 дні, кількість судоднів та об`єм зайнятості адвоката не можливо було визначити до винесення рішення, що пов`язано з воєнним станом введеним в Україні 22 лютого 2022 року в зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, що сторони договору не могли передбачити коли укладали договір про надання правничої допомоги у 2021 році.

При вирішенні питання про розмір витрат на оплату послуг адвоката була врахована ч. 4 ст. 137 ЦПК України, в тому числі значення справи для Клієнта, витрачений адвокатом час за 4 роки 23 дні, кількість судоднів, ціна позову- 1 658 621,76 грн. на момент подання позову та співмірність заявлених вимог розміру гонорару, який складає приблизно 7% від початкової ціни позову (вартості спірного майна), а також інфляційні процеси в Україні, які відбулись за 4 (чотири) роки розгляду справи, які впливають на визначення суми гонорару у 2021 році та у 2025 році різні.

Таким чином, сторони прийшли до домовленості передбаченої пп. 4.1. основного договору, що загалом за надання правничої допомоги в Ірпінському міському суді Київської області, як суді першої інстанції у справі №367/4064/21 про поділ спільного майна подружжя, розмір гонорару адвоката складає - 120500 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками додаткового рішення суду, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн., оскільки у розрахунку судових витрат поданих стороною Позивача у заявах по суті була зазначена сума 25000 грн., а у відзиві на зустрічну позовну заяву ще додатково 25000 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає вимоги апеляційної скарги, якою апелянт просить зменшити витрати позивача необґрунтованими, так як спір мав юридичні нюанси на підготовчому судовому засіданні, збір необхідних доказів, витребування доказів судом, вивчення вказаних доказів, робота із зустрічним позовом, допит свідків, тривалість розгляду справи тощо.

Задоволена судом сума в розмірі 50000 грн. є цілком справедлива та обґрунтована сума витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 червня 2025 року та додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 18 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба