Справа № 304/373/25 Провадження № 2/304/401/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/373/25 за позовом ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася в суду з вказаним позовом до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом за батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , яка був головою дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 49 від 27 січня 2025 року, видана виконкомом Дубриницької сільської ради. На момент його смерті за вищевказаною адресою разом з ним зі спадкоємців першої черги за законом була зареєстрована та проживала лише вона; осіб, які мали б обов`язкову частку в спадщині, відсутні, що стверджується вищевказаною довідкою. Оскільки покійний за життя не отримав правовстановлюючого документу на будинок та не зареєстрував право власності на нього, тому приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Чурей А.В. не змогла видати їй свідоцтво про право на спадщину та рекомендувала вирішити питання щодо встановлення права власності в судовому порядку. На її замовлення виготовлено технічний паспорт на вищевказаний будинок та зведений акт вартості об`єкта нерухомості. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, а також просить не вирішувати питання про стягнення з відповідача судового збору.

Представник Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як відповідача ОСОБА_3 у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 16 березня 2021 року, актовий запис № 140.

Як вбачається з довідки № 313/09-25 від 04 листопада 2025 року, виданої Адміністратором ЦНАП Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Л.Козак, згідно погосподарської книги № 2 на 2021-2025 роки та особового рахунку НОМЕР_2 , на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 140 від 16 березня 2021 року) за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали, зокрема, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Головою дворогосподарства за вищевказаною адресою був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця ОСОБА_2 , що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 80702917 від 03 квітня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Чурей А.В., право на спадкування після його смерті одержали спадкоємці за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від спадщини, а наявність інших спадкоємців першої черги чи спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку, та прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , не встановлено, відтак вона прийняла таку одноосібно.

Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Чурей А.В. від 07 лютого 2025 року № 07/01-16 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно не було виготовлено та не було зареєстроване у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на житловий будинок у ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виникло.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 80702943 від 03 квітня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Чурей А.В., спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №411613156 від 05 лютого 2025 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 , також відсутні.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки у позивача ОСОБА_1 існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, суд встановив, що згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 07 лютого 2025 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 1 211,20 грн судового збору.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 , з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених нею судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 328, 331, 1216-1218, 1223, 1241, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 12, 13, 76-83, 141, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Дубриницька сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, ; місцезнаходження: 89210, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Дубриничі, вул. Центральна, 44 А.

Головуючий:Ганько І. І.