УХВАЛА

18 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 495/3976/20

провадження № 61-7433ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду

від 2 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОСБУД», про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, зареєстровану судом 18 червня 2025 року (вх. № 1703/0/216-25), на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року, повний текст якої складено

30 травня 2025 року.

11 червня 2025 року ОСОБА_1 у підсистемі «Електронний суд» сформувала касаційну скаргу, зареєстровану судом 24 червня 2025 року (вх. № 19174/0/220-25), на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року, повний текст якої складено 30 травня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 3 липня 2025 року касаційну скаргу

(вх. № 1703/0/216-25) залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення її недоліку, а саме подання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 4 липня 2025 року касаційну скаргу

(вх. № 19174/0/220-25) залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення її недоліків. Заявнику необхідно було визначитися з тим, яку з двох касаційних скарг вона підтримує, а яку відкликає або обґрунтувати необхідність розгляду у Верховному Суді обох касаційних скарг, сплативши судовий збір у розмірі 21 020 грн.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про усунення недоліків, в якій зазначила, що відкликає касаційну скаргу (вх. № 1703/0/216-25).

Відповідно до частини третьої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання.

Ураховуючи те, що заявник подала заяву про відкликання касаційної скарги

від 11 червня 2025 року вх. № 1703/0/216-25 до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження, така заява підлягає задоволенню, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, щопідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 24 липня 2024 року

у справі № 646/857/18, від 6 лютого 2020 року у справі № 910/13271/18, від 11 січня 2023 року у справі № 548/741/21, від 4 серпня 2021 року у справі № 185/446/18,

від 17 квітня 2024 року у справі № 127/12240/22 (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої

статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про зупинення виконання рішення (або зупинення його дії), в якій просить зупинити виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва

від 31 березня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 2 квітня

2025 року. В обґрунтування заявник посилається на те, що примусове виконання судових рішень може призвести до порушення її прав, свобод та інтересів, та завдати шкоди у зв`язку з виконанням (дією) судових рішень.

Вивчивши доводи заяви та зміст судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Так, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти

у розмірі 4 951,85 євро, що станом на 31 березня 2023 року за курсом Національного банку України еквівалентно 197 281,70 грн, та 8 900 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року в частині вирішення судом позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, а також в частині вирішення судом питання про розподіл судових витрат, та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти

у розмірі 50 101,85 євро та 168 900,00 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 197,80 грн судового збору за подання позовної заяви та 12 296,70 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

У іншій частині рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня

2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня

2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня

2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, і в частині розподілу судових витрат, та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти

у сумі 50 101,85 євро та 168 900 грн.

Стягнено ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 8 197,80 грн та 12 296,70 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

У іншій частині рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня

2023 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої

статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наданих заявником доказів, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 липня 2025 року, постанови про арешт коштів боржника

від 23 липня 2025 року, постанови про арешт майна боржника від 23 липня 2025 року, а також постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 23 липня

2025 року, вбачається, що наразі здійснюються заходи з примусового виконання постанови Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року.

З урахуванням наданих заявником доказів та змісту оскаржуваних судових рішень, касаційний суд зупиняє виконання постанови Київського апеляційного суду

від 2 квітня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Водночас рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня

2023 року не підлягає примусовому виконанню, тому правові підстави для зупинення його виконання відсутні.

Керуючись статтями 389, 393, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відкликання касаційної скарги задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року (вх. № 1703/0/216-25) повернути заявнику.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва

від 31 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 2 квітня

2025 року (вх. № 19174/0/220-25).

Витребувати із Солом`янського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 495/3976/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕОСБУД», про стягнення безпідставно набутих коштів.

Заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення (або зупинення його дії) задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 2 квітня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська