Справа № 350/1296/25
Номер провадження 2/350/721/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2025 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,
секретаря судових засідань Видойник І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося з вказаним позовом у суд до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором кредитної лінії № 417944329 від 11 серпня 2021 року у розмірі 54 244 грн 25 коп. та судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу, понесених позивачем. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 417944329. За умовами цього Договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 15 250 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Кредитна лінія надається строком на 30 днів, а саме до 10 вересня 2021 року. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 15 250 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 11 серпня 2021 року грошові кошти в розмірі 15 250 грн. було перераховано на банківську картку відповідачки № НОМЕР_1 . Відповідачка не виконала зобов`язання по поверненню коштів на умовах договору кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка на момент подання позовної заяви складає 54 244 грн 25 коп. та складається з: 15 250 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 38 994 грн 25 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0 грн. заборгованість за штрафними санкціями. 28 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжувався укладенням додаткових угод. Предметом договору факторингу є відступлення права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 155 від 12 жовтня 2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 34 251 грн 50 коп.
30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки на суму 54 244 грн 25 коп. 4 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54 244 грн 25 коп. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала умови договору належним чином, зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач просив стягнути з неї на свою користь 54 244 грн 25 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп., та на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. 12 вересня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року у справі витребувано докази. Станом на 10 листопада 2025 року до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Правом на подання відзиву на позов не скористалася та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. Згідно з частиною другою статті 161 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, частині другій цього Кодексу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав. Суд установив, що 11 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 417944329, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 15 250 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Кредитна лінія надається строком на 30 днів (п. 1.7 Договору) від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 10 вересня 2021 року.
На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 15 250 грн, що також підтверджується випискою по рахунку банківської картки № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 про зарахування 11 серпня 2021 року коштів у розмірі 15 250 грн.
Умовами договору кредитної лінії та Паспортом до нього передбачено, що процента ставка, проценти річних складають: дисконтна процентна ставка: 3,65%-620,5%; індивідуальна процентна ставка: 310,25%-620,5%; базова процентна ставка: 620,5%. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 839,50% річних. Відповідно до умов Договору кредитної лінії, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця - www.moneyveo.ua. Відповідно до умов Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до умов Договору, цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Вказаний кредитний договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказане підтверджено довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 11 серпня 2021 року, платіжним дорученням від 11 серпня 2021 року. У статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Згідно з частиною першою статті 1024 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачкою електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення кредитного договору узгоджується з вимогами статтей 6, 627 Цивільного кодексу України та статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного суд доходить висновку про доведеність укладення кредитного договору відповідачкою на умовах, викладених у ньому. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі 15 250 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 11 серпня 2021 року про перерахування на рахунок відповідачки, який вказаний нею в Заявці на отримання грошових коштів в кредит, а також випискою по особовому рахунку відповідачки у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». На підтвердження розміру заборгованості відповідачки позивачем надано Виписку з особового рахунку за кредитним договором № 417944329 від 11 серпня 2021 року, згідно з яким заборгованість станом на момент подання позовної заяви складає 54 244 грн 25 коп. та складається з: 15 250 грн 00 коп. прострочене тіло; 38 994 грн 25 коп. прострочені відсотки. Однак суд не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 155 від 12 жовтня 2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 34 251 грн 50 коп. (порядковий номер боржника 1 498, де в графі «Загальна заборгованість (грн.) (сума відступлення грошової вимоги) зазначено розмір боргу саме в розмірі 34 251 грн 50 коп., який складається з: заборгованості по основному боргу (тіла кредиту) грн)) в розмірі 15 250 грн та заборгованості по відсоткам в розмірі 19 001 грн 50 коп.); згідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки вже на загальну суму 54 244 грн 25 коп. (порядковий номер боржника 6 224, де в графі «Загальна заборгованість (грн.) (сума відступлення грошової вимоги) зазначено розмір боргу саме в розмірі 54 244 грн 25 коп., який складається з: заборгованості по основному боргу (тіла кредиту) грн)) в розмірі 15 250 грн та заборгованості по відсоткам в розмірі 38 994 грн 25 коп.).
Згідно з Реєстром Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54 244 грн 25 коп., яка складається з: 15 250 грн прострочене тіло, 38 994 грн 24 коп. прострочені відсотки.
З указаного слідує, що всупереч вимогам чинного законодавства після здійснення відступлення права вимоги новими кредиторами здійснювалися нарахування по заборгованості за договором кредитної лінії № 417944329 від 11 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 8 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали договір факторингу № 28/1118-01, за умовами п.2.1 умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п.1.3 договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно п.8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 договору в іншій редакції, а саме, що строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31 грудня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Згідно п.2.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року), під правом вимоги розуміються права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимог. Відповідно до п.8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції від 31 грудня 2020 року) строк дії цього договору закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. 31 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно. 31 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони зокрема дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до реєстру прав вимоги 155 від 12 жовтня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на суму 34 251 грн 50 коп. 30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» уклали додаткові угоди: № 2 від 3 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54 244 грн 25 коп. 4 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 4 червня 2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 54 244 грн 25 коп. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, Цивільним кодексом України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі N 906/1174/18 (провадження N 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до статті 1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. З цього слідує, що майбутня вимога може бути предметом договору факторингу лише в тому разі, коли існує зобов`язання, визначене певним договором, але строк платежу за яким ще не настав. З досліджених доказів суд установив, що кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладений 11 серпня 2021 року, тобто після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». Право вимоги до ОСОБА_1 вказано у реєстрі прав вимоги до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, яке не існувало на момент укладення вказаного договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Права майбутньої вимоги на момент укладення договору мають бути визначеними, тоді як жодної визначеної вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не існувало та сторони не могли передбачити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» буде укладено договір з відповідачкою. Таким чином, позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №417944329, оскільки кредитний договір був укладений 11 серпня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» передано право вимоги за кредитним договором, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору та не обгрунтував заявлену до стягнення суму заборгованості.
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» не довело порушення його прав з боку відповідачки та наявність у нього права звернення до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, який укладений після відступлення Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги за кредитними договорами на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» відсутні. Відповідно до вимог приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У такому разі, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України,
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №417944329 від 11 серпня 2021 року у розмірі 54 244 грн 25 коп. - відмовити повністю. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Текст судового рішення складено 17 листопада 2025 року.
Суддя Сокирко Л.М.