ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/499/25
Провадження №2/477/830/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Клюсевич-Шараповою Н.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2025 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року в розмірі 49042 грн. 56 коп., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Вказував, що 08 лютого 2018 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №35.106.0218.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в сумі 25000 грн. строком до 08 лютого 2021 року, з умовою його повернення, сплати комісії та нарахованих процентів за користування кредитом.

31 березня 2021 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС».

Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання та не здійснювала належне погашення заборгованості, яка станом на 31 березня 2021 року становить 49042 грн. 56 коп., в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у своїй позовній заяві просив справу розглядати без його участі, позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, від її представниці надійшла заява, в якій просила справу розглянути без їх участі.

Крім того, 17 червня 2025 року представницею відповідачки було подано відзив, у якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» у повному обсязі. Зазначила, що заявлена позивачем сума до стягнення не ґрунтується на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачки. Крім цього, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідачки перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідачки за кредитним договором у розмірі 49042 грн. 56 коп. Також позивач не надав належних доказів про письмову домовленість з відповідачкою щодо продовження строків позовної давності, а також не порушив питання щодо поновлення таких строків.

Також вказала, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із кредитним договором свідчило про укладений в належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. ОСОБА_1 не отримувала від Банку Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифів. ОСОБА_1 підписувала тільки Договір, а Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, вона не підписувала.

Крім цього зазначила, що Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.

Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, сума в розмірі 5483 грн. 51 коп. штрафу і пені не може бути включена у вартість кредиту.

Тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Також просила зменшити стягнення з відповідачки розмір витрат позивачем на професійну правничу допомогу до 3000 грн., так як вказаний позивачем розмір цих витрат в сумі 6000 грн. є непропорційним предмету спору та складності справи.

19 червня 2025 року представницею позивача надано відповідь на відзив відповідача, в якій зазначила наступне.

31 березня 2021 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого позивач отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року.

Відповідно до реєстру прав вимоги станом на 31 березня 2021 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №35.ж106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року складає 49042 грн. 56 коп.

Представником позивача в додатках до позовної заяви було додано належним чином завірені копії витягу з Реєстру прав вимоги, що є додатком №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року та виписку по особовому рахунку Банку за період з 08 лютого 2018 року по 31 березня 2021 року. Надані документи підтверджують факт видачі кредиту, його розмір, а також відображають суму заборгованості по кредитному договору.

Також вказала, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 травня 2021 року по справі №554/4300/16-ц дійшов наступного правового висновку «виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контрозрахунком відповідача».

Тому твердження представника відповідачки щодо ненадання суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Що стосується строку позовної давності, зазначила, що 13 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ, відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257, 258, 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» звернулося із позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року у березні 2025 року, тобто на строк дії воєнного стану, який розпочався із 24 лютого 2022 року, а позовна вимога в частині стягнення заборгованості за пенею розпочинається в період дії карантину (з 12 березня 2020 року), який відмінено з 01 липня 2023 року, але продовжено строком дії воєнного стану, який розпочався із 24 лютого 2022 року.

Тому позивачем строк позовної давності не пропущений, оскільки під час подання позовної заяви 19 березня 2025 року такий строк був продовжений вищевказаними нормативно-правовими актами.

Що стосується тверджень представниці відповідачки, що укладення між АТ «ЮНЕКС БАНК» та відповідачкою кредитного договору було здійснено на підставі Умов, Правил надання банківських послуг та Тарифів, вважає їх неправильними, оскільки вони є договором приєднання, який укладається в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України.

Проте в даних правовідносинах немає публічної пропозиції Банку, на яку погодилася позивачка, адже правовідносини, що є в даному спорі утворюються внаслідок виконання письмового договору, що складаються з: кредитного договору, графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором. В кредитному договорі №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року перераховані всі права і обов`язки сторін, в тому числі чітко визначено його ціну, порядок розрахунків, терміни виконання умов.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідачки комісії за обслуговування кредиту, зазначила, що кредитний договір з відповідачкою було укладено на підставі її вільного волевиявлення. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування вона поставила свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Крім того, ОСОБА_1 не зверталася до Банку із заявами або скаргами щодо зміни умов кредитування та не пред`являла вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним.

Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за вказаним кредитом почала нараховуватися з 11 січня 2019 року, оскільки саме з цього періоду ОСОБА_1 перестала виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, допустила їх прострочення і це відбулося ще задовго до встановлення карантину на всій території України та введеного військового стану.

Згідно інформації, яка міститься в Додатку №1 до договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року кількість днів прострочки за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року ОСОБА_1 станом на 31 березня 2021 року становить 811 днів.

Отже, твердження представниці відповідачки, що позивачем нараховувалася пеня в період дії карантину та введеного військового стану не відповідає дійсності, оскільки кредитний договір №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року було укладено ще задовго до вказаних подій та зобов`язання по ньому відповідачкою не виконувалися.

Що стосується зменшення вимоги щодо стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат на правову допомогу, вважає суму 6000 грн. співмірною із складністю даної справи, наданих адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на їх надання. Тому просила суд задовольнити позовні вимоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

08 лютого 2018 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №35.106.0218.ФО_К, за яким їй був наданий кредит в сумі 25000 грн. строком до 08 лютого 2021 року.

Відповідно до п. 1.5. кредитного договору позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00% річних; комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,0% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього договору; комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Пунктом 2.1. кредитного договору №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в Банку, за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п.1.5.2 цього договору.

Пунктом 2.3. кредитного договору №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1578 грн. 50 коп. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1 цього Договору.

Відповідно до п.2.4. цього Договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_2 позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3. цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ЮНЕКС БАНК», код банку 322539.

Пунктом 3.3.2. Договору встановлено, що позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3, 2.4. цього Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим Договором строки.

Додатком №1 до Договору визначено графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором.

Відповідно до графіку погашення кредит надавався строком з 08 лютого 2018 року по 05 лютого 2021 року.

Факт видачі акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та отримання відповідачкою коштів за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника.

31 березня 2021 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року відповідачка, в порушення взятих на себе зобов`язань, належним чином не виконала обов`язки по кредиту, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 31 березня 2021 року становить 49042 грн. 56 коп., з яких: 18849 грн. 65 коп. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 5274 грн. 40 коп. прострочені проценти за кредитом; 19435 грн. 00 коп. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5483 грн. 51 коп. штрафи, пеня.

Твердження представниці відповідачки про те, що матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідачки за кредитним договором у розмірі 49042 грн. 56 коп., а також пропущення позивачем строку позовної давності, суд не бере до уваги, так як договір було укладено відповідно до норм чинного законодавства, та його умови були погоджені сторонами, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в ньому, та вважає їх даними з метою уникнення відповідачки відповідальності від виконання умов кредитного договору.

Крім того, що стосується доводів представниці відповідачки, що строк позовної давності, який давав право позивачу на звернення до суду про стягнення заборгованості з відповідачки закінчився, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (абзац перший частини п`ятої статті 261 ЦК України).

Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Встановлено, що 08 лютого 2018 року між акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №35.106.0218.ФО_К, зі встановленим строком користування до 08 лютого 2021 року.

31 березня 2021 року на підставі договору факторингу № 31/03-2021 ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» звернулось до суду 20 березня 2025 року через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020№ 211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року ( з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року,№500 від 17 червня 2020 року,№641 від 22 липня 2020 року,№760 від 26 серпня 2020 року,№956 від 13 жовтня 2020 року,№1236 від 09 грудня 2020 року,№104 від 17 лютого 2021 року,№405 від 21 квітня 2021 року,№611 від 16 червня 2021 року,№855 від 11 серпня 2021 року,№981 від 22 вересня 2021 року,№1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-IX пункт 19 було викладено у наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Дія воєнного стану в Україні була продовжена до цього часу Законами України №2119-ІХ від 15 березня 2022 року, №2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, №2738 ІХ від 16 листопада 2022 року, №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, №3057-ІХ від 02 травня 2023 року, №3275-ІХ від 27 липня 2023 року, №3429-ІХ від 08 листопада 2023 року, №3564-ІХ від 06 лютого 2024 року, №3684-ІХ від 08 травня 2024 року, №3891-ІХ від 23 липня 2024 року, №4024-ІХ від 29 жовтня 2024 року, №4220-ІХ від 15 січня 2025 року, №4356-ІХ від 16 квітня 2025 року, №4524-ІХ від 15 липня 2025 року, №4643-ІХ від 21 жовтня 2025 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не пропущено позовну давність при зверненні до суду, так як починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 листопада 2024 року №911/79/24.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідачки в загальній сумі 49042 грн. 56 коп.

Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки відповідно до положень статей 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 2422 грн. 40 коп.

Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., оскільки вони є співмірними із складністю даної справи.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (адреса: 01042, Київська область, м. Київ, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007, ) заборгованість за кредитним договором № 35.106.0218.ФО_К від 08 лютого 2018 року у розмірі 49042 (сорок дев`ять тисяч сорок дві) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (адреса: 01042, Київська область, м. Київ, вул. Саперне поле, 12, офіс 1007, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко