Справа № 478/1060/24 Провадження № 2/478/26/2025
У Х В А Л А

18 листопада 2025 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області,
головуючого - судді Томашевського О.О.,
секретаря Луговської А.І.,
представника позивача Глушаниці А.Л.,
(в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща. Казанка цивільну справу за позовною заявою адвоката Глушаниці Андрія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
В серпні 2024 року адвокат Глушаниця А.Л., звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.08.2016 року відповідач отримав від позивача позику в розмірі 15 000,00 грн строком на 1 місяць, про що було складено боргову розписку.
Крім того, 10.02.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики за яким відповідач позичив у позивача грошові кошти в розмірі 42 000,00 грн.
Грошові кошти відповідачем в повному обсязі не повернуто, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 202 254,19 грн, з яких: 125 981,00 грн основна сума заборгованості; 2 365,58 грн 3% річних, 8 015,81 грн інфляційні витрати та 65 891,80 грн проценти.
Листом від 31.08.2024 року представник позивача надав до суду оригінали розписки від 23.08.2016 року (а.с. 27) та договору позики від 10.02.2020 року (а.с.24-26).
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовче засідання на.
08 жовтня 2024 року відповідач звернувся на адресу суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи мотивуючи клопотання тим, що ним не підписувалися розписка, договір позики та доповнення до нього, наявність заборгованість відповідач не визнає, а тому для з`ясування наведених обставин виникає необхідність проведення експертизи.
01 листопада 2024 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про витребування доказів, а саме: оригінали розписки від 23.08.2016 року та договору позики від 10.02.2020 року.
04 грудня 2024 року на адресу суду надійшла заява відповідача, якою він просив суд залучити до матеріалів цивільної справи оригінали документів, які містять вільні зразки його підпису для забезпечення проведення експертизи у справі (а.с. 79-89, 91, 93-95).
09 грудня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача, якою він просив суд залучити до матеріалів цивільної справи вільні зразки підписів відповідача (а.с. 107-114, 116-124).
24 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про залучення до матеріалів цивільної справи доказів, а саме витягів, що підтверджують право власності відповідача та технічну документацію на земельні ділянки, які належать відповідачу.
Також, 24 лютого 2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про призначення експертизи, яким було уточнено питання для проведення експертизи, а також визнано факт підпису та отримання грошових коштів відповідачем в розмірі 15 000,00 грн за розпискою від 23.08.2016 року.
Крім цього, 24 лютого на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача, якою останній просив визнати недопустимими, неналежними та недостовірними доказами, надані позивачем суду 09.12.2024 року, оскільки вони не ідентифікують підписи відповідача для можливого порівняння в ході проведення експертизи.
05 березня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про призначення експертизи, де останній остаточно просив суд:
1. Призначити комплексну судово-почеркознавчу експертизу і судово-технічну експертизу документу «Договору позики» від 10.02.2020 року;
2. Проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса»;
3. На вирішення експертизи поставити наступні питання:
- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у документі з назвою «Договор позики» від 10 лютого 2020 року на сторінці №1 та підписи на сторінці № 2 тією особою, від імені якої він зазначений, а саме ОСОБА_2 , чи іншою особою, чи є сам підпис від імені ОСОБА_2 , на цих документах, визначених відповідачем як оригінал копією підпису?;
- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у документі з назвою «Договор позики» від 10 лютого 2020 року на сторінці № №2 тією особою, від імені якої він зазначений, а саме, ОСОБА_1 чи іншою особою?;
- Чи містить документ з назвою «Договор позики» від 10 лютого 2020 року ознаки технічної підробки підпису ОСОБА_2 у виді наслідування почерку особи, від імені якої виконано підпис, або використання різних технічних пристосувань?;
- Чи не скопійовано підпис ОСОБА_2 з якогось іншого підпису за допомогою технічних засобів, якщо так, то яких саме? чи не скопійовано підпис на досліджуваному документі з якогось іншого підпису, поданого для порівняння?;
- Чи містить документ з назвою «Договор позики» від 10 лютого 2020 рокуознаки технічної підробки підпису ОСОБА_2 у виді наслідування почерку особи, від імені якої виконано підпис, або використання різних технічних пристосувань;
- Чи виконаний підробний підпис від імені ОСОБА_2 у документі з назвою «Договор позики» від 10 лютого 2020 рокутією ж особою, що виконала підпис від імені ОСОБА_1 чи іншою особою?;
- Чи відповідає давність виконання Договору позики від 10 лютого 2020 року періоду (даті) вказаній на ньому?;
- Яка давність часу виконання надрукованої частини Договору позики від 10 лютого 2020 року?;
- Яка давність часу виконання підписів від імені ОСОБА_2 в договорі позики від 10 лютого 2020 року на першій та на другій сторінках?;
- Яка давність часу виконання підписів від імені ОСОБА_1 в Договорі позики від 10 лютого 2020 року;
- Чи можливо, що текст та підписи у Договорі позики від 10 лютого 2020 року виконанні друкарськими речовинами виробленими в недавній час (кілька років)?;
- Чи наявні на Договорі позики від 10 лютого 2020 року сліди штучного старіння?
У вказаному клопотанні представник відповідача також просив суд для забезпечення проведення експертизи витребувати у позивача ОСОБА_1 документи де є вільні зразки його підпису та відібрати експериментальні зразки підпису для надання їх експертам.
В судове засідання позивач, відповідач та його представник не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та про причини своєї неявки суд не повідомили.
Позивач, причини своєї неявки до суду не повідомив, на думку його представника, судове засідання можливо проводити без участі позивача.
Щодо відповідача, то за інформацією військової частини НОМЕР_1 наданої листом від 24.09.2025 року № 782 вбачається, що ОСОБА_2 самовільно залишив військову частину та його місце знаходження не відоме.
За зареєстрованим місце проживання, на яку судом забезпечено виклик відповідача в судове засідання, судові повістки відповідачем не отримуються.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 року у справі № 490/9587/18 зазначено, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала / не могла знати про розгляд справи (п. 86 Постанови).
У цьому відношенні Суд вважає вражаючим, що, знаючи про труднощі з доставкою кореспонденції в минулому або, принаймні, про твердження органів влади щодо цього, заявниця залишалася досить пасивною і, схоже, не вжила жодних заходів, спрямованих на те, щоб надіслана їй кореспонденція дійшла до неї. Вона також не зверталася до судів із жодним запитом щодо стану провадження, хоча була велика ймовірність того, що інша сторона оскаржить рішення, ухвалене на користь заявниці. У зв`язку з цим Суд нагадує, що зацікавлена сторона зобов`язана проявити особливу старанність у захисті своїх інтересів і вжити необхідні заходи для ознайомленні з рухом провадження у справі.
Виходячи з того, що судом забезпечено належне надіслання судових повісток за адресою відповідача, який з липня 2025 року не прибуває в судові засідання та відповідні судові виклики не отримує, не повідомляє про причини своєї неявки та місцезнаходження, не цікавиться особисто станом розгляду справи та не виражає зацікавленості у розгляді поданих в його інтересах клопотань по справі, з огляду на відомості, які свідчать, що з липня 2025 року відповідач залишив військову частину та його місце знаходження не відоме, враховуючи, що права та інтереси відповідача у даній цивільній справі представлено представником, суд вважає можливим проведення підготовчого судового засідання без участі відповідача.
Також, оскільки позивач та представник відповідача не забезпечили участі у судовому засіданні (ані в режимі відеоконференції, ані особистої), проте були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання та не повідомили суд про причини своєї неявки, суд вважає можливим провести підготовче судове засідання без їх участі.
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання про призначення експертизи не заперечував, просив надати на проведення експертизи порівняльні зразки підпису відповідача, надані сторонами та не задовольняти клопотання в частині запитань, які не стосуються предмета спору, а саме щодо експертного дослідження підписів позивача ОСОБА_1 .
Проти експертної установи, заявленої стороною відповідача, представник позивача не заперечував та просив суд покласти витрати на проведення експертизи на відповідача.
Вислухавши думку представника позивача щодо заявлених клопотань, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку.
Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.
Відповідно до п. 3 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (n. 33), та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 р. (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Як вбачається із позовної заяви та заявленого клопотання стороною позивача про призначення експертизи, відповідач ставить під сумнів автентичність свого підпису у договорі позики від 10 лютого 2020 року та вважає, що давність проставленого від його імені підпису не відповідає давності створення документу, у зв`язку із чим, суд приходить висновку щодо наявності підстав для призначення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз.

Між тим, враховуючи предмет позову у даній справі (стягнення боргу за договором позики підписання якого відповідач не визнає), суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо належності підпису у договорі позики від 10 лютого 2020 року позивачу ОСОБА_1 , оскільки предметом доказування у даній справ є не встановлення особи, яка підписала документ замість іншої, а факт того, чи підписувала такий документ саме та особа, яка зазначена у такому документі, або інша.

Щодо клопотання представника відповідача про визнання недопустимими доказами вільні зразки підписів відповідача надані стороною позивача, то суд вважає його відхилити.

Так, за змістом ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Відповідно до п.1.1 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

В ході проведення підготовчого судового засідання, сторонами було забезпечено надання суду зразків почерку відповідача, необхідні для забезпечення проведення експертизи у справі, зокрема: подані позивачем вільні зразки підписів відповідача, які містять розрахункові відомості та розписки, а також копія завіреного паспорту відповідача та видаткові касові ордери не містять ознак їх недопустимості, неналежності чи недостовірності в частині того, що підписи від відповідача зроблені іншою особою.

Відповідно до наведеного, суд вважає, що наведені документи містять ознаки підпису, які вказують на особу, яка проставила підпис під такими документами та обґрунтованих сумнівів щодо їх допустимості, належності чи достовірності стороною відповідача не наведено.

Виходячи з наведеного вище, оскільки доведення або спростування обставин, на які посилаються учасники справи при обґрунтуванні позовних вимог та заперечень щодо них, можливо за допомогою комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз договору позики, тому суд вважає, що клопотання представника відповідача про призначення у справі комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі слід зупинити на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст.103,104, ч.1 ст.109, ст.252 ЦПК України, суд

Постановив:

Клопотання представника відповідача - адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення комплексної судово-почеркознавчої експертизи і судово-технічної експертизи документу «Договору позики» від 10.02.2020 року задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі № 478/1060/24 за позовною заявою адвоката Глушаниці Андрія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики комплексну судово-почеркознавчу експертизу і судово-технічну експертизу документу «Договору позики» від 10.02.2020 року.

На вирішення експертам поставити наступні запитання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у документі з назвою «Договір позики» від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І) на сторінці №1 та підписи на сторінці № 2 тією особою, від імені якої він зазначений, а саме ОСОБА_2 , чи іншою особою, чи є сам підпис від імені ОСОБА_2 , на цих документах, визначених відповідачем як оригінал копією підпису?;

- Чи містить документ з назвою «Договір позики» від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І) ознаки технічної підробки підпису ОСОБА_2 у виді наслідування почерку особи, від імені якої виконано підпис, або використання різних технічних пристосувань?;

- Чи не скопійовано підпис ОСОБА_2 з якогось іншого підпису за допомогою технічних засобів, якщо так, то яких саме? чи не скопійовано підпис на досліджуваному документі (а.с. 24-25, Т.І) з якогось іншого підпису, поданого для порівняння?;

- Чи містить документ з назвою «Договір позики» від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І)ознаки технічної підробки підпису ОСОБА_2 у виді наслідування почерку особи, від імені якої виконано підпис, або використання різних технічних пристосувань;

- Чи відповідає давність виконання Договору позики від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І) періоду (даті) вказаній на ньому?;

- Яка давність часу виконання надрукованої частини Договору позики від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І)?;

- Яка давність часу виконання підписів від імені ОСОБА_2 в договорі позики від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І) на першій та на другій сторінках?;

- Чи можливо, що текст та підписи у Договорі позики від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І) виконанні друкарськими речовинами виробленими в недавній час (кілька років)?;

- Чи наявні на Договорі позики від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І)сліди штучного старіння?

Проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса».

У розпорядження експертів надати два томи матеріалів цивільної справи №478/1060/24 провадження №2/478/26/2025, в яких мається оригінал об`єкту дослідження «Договор позики» від 10 лютого 2020 року (а.с. 24-25, Т.І), та вільні зразки підпису ОСОБА_2 , а саме:

-договір позики від 10.02.2020 року (а.с. 24-25, Т.І);

-поліс № АВ/8951675 (а.с. 80, Т.І);

-поліс № АВ/8951675 (а.с. 81, Т.І);

-договір оренди землі від 03.06.2016 року (а.с. 82-84, Т.І);

-акт про передачу та приймо земельної ділянки в натурі 2016 р. (а.с. 85, Т.І);

-угода про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.08.2016 року (а.с. 86-87, Т.І);

-договір оренди землі 2006 року (а.с. 88-89, Т.І);

-договір на виготовлення проектно-вишукувальної продукції № 152-06/8 від 11.06.2008 року (а.с. 91, Т.І);

-договір купівлі-продажу жилого будинку від 26.12.2007 року (а.с. 93, Т.І);

-розрахункова відомість (а.с. 107, Т.І);

-розписка від 09.09.2016 року (а.с. 108, Т.І);

-розписка від 20.11.2017 року (а.с. 109, Т.І);

-розписка від 15.12.2019 року (а.с. 110, Т.І);

-копія паспорту із завіреним підписом ОСОБА_2 щодо відповідності оригіналу (а.с. 111, Т.І);

-розписка від 12.12.2020 року (а.с. 112, Т.І);

-розписка від 16.11.2022 року (а.с. 114, Т.І);

-видатковий касовий ордер від 27.08.2018 року (а.с. 116-119, 121 Т.І);

-видатковий касовий ордер від 28.08.2018 року (а.с. 118, Т.І);

-розписка від 10.12.2018 року (а.с. 122, Т.І);

-договір оренди земельної ділянки від 08.09.2016 року (а.с. 123-124, Т.І);

-заяву від 14.03.2016 року, яка міститься на стор. 13 Технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку громадянина України ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області;

-еплікацію земельних угідь, яка міститься на стор. 25 Технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку громадянина України ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області.

Надати у розпорядження експертів експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 , які містяться у кількості 15 шт (а.с. 221-235, Т.І).

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 , роз`яснивши йому положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 18 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Томашевський