Справа № 191/4772/25
Провадження № 2/191/2353/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді Костеленко Я.Ю., за участю секретаря - Омельченко К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.02.2024 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» https://miloan.ua/, ОСОБА_1 подав заявку на отримання кредиту №9118456. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки, ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №9118456 від 21.02.2024, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/.

Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий №9118456 від 21.02.2024 з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн.

29.10.2024 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №29102024 ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним Договором №9118456 від 21.02.2024 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 28272,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками 18912,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1360,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн. В добровільному порядку відповідач не бажає погасити вказану суму заборгованості.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №9118456 від 21.02.2024 у розмірі 28272,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має гарантії щодо відстрочки виконання фінансових зобов`язань у воєнний час. Позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача Озорніна Д.Ю. надала відповідь на відзив, у якій зазначила, що як доказ перерахування кредитних коштів відповідачу є копія платіжного доручення № 123582049, що є первинним банківським документом та підтверджує надання кредитних коштів позивачем й отримання таких відповідачем на зазначену ним платіжну картку, номер якої вказано у платіжному дорученні. Такі умови перерахування коштів було погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Також зазначає, що за весь період перебування права вимоги за кредитним договором у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до позичальника, а отже ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» лише просить суд стягнути з відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Щодо договору факторингу, то позивачем до позовної заяви було додано докази, якими доведено відступлення ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за Кредитним договором № 9118456 від 21.02.2024.

Крім того, на момент укладення кредитного договору № 9118456 від 21.02.2024 було невідомо, в якому саме підрозділі Збройних Сил України перебував відповідач. Надані відповідачем докази не підтверджують достовірно факту його служби в конкретному підрозділі на момент укладення договору. Зокрема, довідка форми №5, яка подана як доказ, містить дані, що не збігаються з інформацією, зазначеною у військовому квитку. Така невідповідність між офіційними документами ставить під сумнів достовірність зазначених у довідці обставин та свідчить про те, що вона не може вважатися належним та допустимим доказом.

Просить задовольнити у повному обсязі позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.09.2025 вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки відповідно до положень ч.6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов такого висновку.

21.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9118456, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000 грн. строком на 104 дні, з пільговим періодом 14 днів (з 21.02.2024 до 06.03.2024) та поточним періодом 90 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 1360,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 17,00% від суми кредиту за договором, та процентів за користування кредитом у розмірі 2,10 відсотків за кожен день користування кредитом (або766,50 відсотків річних) в межах пільгового періоду та стандартною ставкою у розмірі 2,30 відсотків за кожен день користування кредитом (або 839,50 відсотків річних), яка застосовується протягом поточного періоду. Загальні витрати за кредитом становлять за пільговий період 3712,00 грн., за весь строк кредитування - 20272.00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) за пільговий період 11712,00 грн., за весь строк кредитування 28272,00 грн.

На підставі платіжного доручення №123582049 ОСОБА_1 були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Даний кредитний договір був укладений відповідачем в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» -https://miloan.ua/, шляхом подання заявки на отримання кредиту. Оформлення кредиту відбулося шляхом направлення відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразового ідентифікатора, при веденні якого ОСОБА_1 підтвердив прийняття умов кредитного договору №9118456 від 21.02.2024, який також знаходиться в особистому кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті https://miloan.ua/.

29.10.2024 Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення прав вимоги №29102024, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним договором №9118456 від 21.02.2024 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 28272,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками 18912,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 1360,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.

Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором №9118456 від 21.02.2024.

Довідкою №1848/2006, виданою 25.09.2025 військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України підтверджується факт того, що старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з копією військового квитка серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 21.11.2016 на підставі контракту прийнятий на військову службу за контрактом у Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового ТОВ «МІЛОАН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН» в електронній формі.

Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем кредиту в розмірі від ТОВ «МІЛОАН» в розмірі 8000 грн. Доказів його повернення відповідачем не надано. Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є належною стороною у справі, оскільки отримало право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу, який недійсним не визнавався.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, суд враховує наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 3 Закону України «"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15-ц та від 11.121.2019 у справі №521/7927/16-ц.

Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, а кредитна установа (ТОВ «МІЛОАН» та позивач ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС) під час дії особливого періоду не мали права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18.

Таким чином, у період укладання, виконання умов кредитного договору, а також станом на момент розгляду справи, відповідач має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в розмірі 18912,00 грн. задоволенню не підлягають та підлягає стягненню лише заборгованість у розмірі 9360,00 грн., яка складається з наступного: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1360,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, у розмірі 2422,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась ФОП ОСОБА_2 , яка є адвокатом. Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Міньковською А.В. є Договір №42649746 від 05.05.2025 на надання правової допомоги. Згідно детального опису виконаних робіт правова допомога складається з 1 години правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) (1000 грн.), 2 години складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості (3000 грн.), 0,5 години формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (500 грн.), 0,5 години подання позовної заяви (500 грн.)

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (§ 268).

З урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи, ціни позову, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що буде відповідати принципу співмірності, виваженості та розумності.

Керуючись ст. 10-13, 76-80, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_4 , відкритий в АТ «ПУМБ») заборгованість за кредитним договором №9118456 від 21.02.2024 в розмірі 9360 (дев`ять тисяч триста шістдесят) грн.. 00 коп., яка складається з наступного: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1360,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами, а також стягнути судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко