№ 2/207/2410/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Трохименко К.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в залі суду справу

за позовом ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що постановою, виданою 25.07.2014 Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №АСВП 44181527 з виконання виконавчого листа №2-53/12, виданого 30.01.2012 Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". 06.03.2015 вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу і до теперішнього часу ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчий лист до виконавчої служби не пред`являвся. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 07.03.2018. Арешт, накладений постановою державного виконавця на належне ОСОБА_2 майно, обмежує права позивача, як спадкоємця, на мирне володіння майном, а спірні відносини, які існували між сторонами виконавчого провадження, припинилися в силу вимог закону, тому подальша чинність арешту у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документу стягувачу є безпідставною.

Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи призначено на 17.11.2025 на 13:30 годин.

17.11.2025 у судове засідання з`явилась позивач, яка надала відповідні пояснення.

Відповідач не забезезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Частиною першою ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд вважає, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 № 904/51/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 у справі № 157/298/19, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі №712/12136/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.03.2024 у справі №303/6292/20.

За таких обставин, приймаючи до уваги що дана справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255,260,261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В.Бушанська