Провадження № 2-о/727/452/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рожок Лідія Петрівна, заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті,-

встановив:

Представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Рожок Л.П., звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом Укра-їни.

У зв`язку з вищенаведеним, просила встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Запорізька область, місто Бердянськ, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Бер-дянськ Запорізької області у віці 63 роки, який на час смерті був зареєстрований за ад-ресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з на-ступних підстав.

Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозов-ного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про під-твердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охо-рони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюва-них прав.

Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майно-вих прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав грома-дян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною те-риторії України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Ук-раїни 22.12.2022р. № 309, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2022р. за N 1668/39004, затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно із зазначеним Переліком, місто Бердянськ перебуває в тимчасовій окупації.

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій спра-ві, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інсти-тутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігно-руватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що про-живають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжна-родному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сто-рони [тобто є окупованою]».

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово оку-пованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивіль-ного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

За приписами п.5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», за-тверджених Наказом Мінюста від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реє-страції смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого за-тверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р. № 545, за-реєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено: «1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів Укра-їни, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків».

Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи про-водиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно частини 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України вбача-ється, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Що стосується можливості при розгляді заяв прийняття судом до уваги документів, виданих органами та установами (лікарняними закладами), які знаходяться на окупованій території, ВССУ зазначив, що відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово оку-пованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тим-часово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими част-иною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Поряд із цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Між-народного суду (ООН) у справі Намібії - не можуть визнаватись недійсними всі доку-менти, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів.

ВССУ зазначив, що, враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закла-дами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємо-зв`язку при розгляді справ в порядку статті 317 ЦПК.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , заявниця є дружиною ОСОБА_2 .

Згідно лікарської довідки про смерть №С-02343 від 05.08.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надана заявницею копія свідоцтва про смерть від 05.08.2025 року - не прий-мається до уваги судом, оскільки у відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпе-чення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» даний документ не є належним доказом по справі.

За таких обставин, оскільки заявник фактично просить встановити факт смерті особи у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними доказами, суд приходить до висновку, що ви-моги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рожок Лідія Пет-рівна, заінтересована особа Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Запорізька область, місто Бер-дянськ, - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Бердянськ Запорізької області у віці 63 роки, який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України допустити рішення до негайного вико-нання. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рі-шення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів ци-вільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Є.Терещенко