Справа № 682/2450/25
Провадження № 2/682/1432/2025
РІШЕННЯ
11 листопада 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/2450/25 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виплату недоотриманих сум пенсії,
До суду надійшов позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про виплату недоотриманих сум пенсії.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду №560/9730/23 від 21.06.2023 ГУ ПФ України в Хмельницькій області було здійснений перерахунок пенсії: нарахована сума доплати в розмірі 215183,91 грн.
Суми недоотриманої пенсії відповідно до вищезазначеного рішення суду за життя покійного ОСОБА_3 підлягали виплаті, однак на день смерті йому виплачені не були. ОСОБА_2 , як дружина, та ОСОБА_1 , як дочка, тобто спадкоємці першої черги, прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3 , інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину не має.
Оскільки суми пенсії, які була нараховані, проте не виплачені за життя спадкодавцеві, входять до складу спадщини, тому позивачі мають право на їх отримання.
Позивачі звернулись до ГУ ПФ України в Хмельницькій області із відповідною заявою про виплату для суми нарахованої, але невиплаченої ОСОБА_3 пенсії, однак отримали по суті відмову із посиланням на те, що нарахована доплата на виконання рішень Хмельницького окружного суду не входить до складу спадщини, а тому відсутні підстави для виплати коштів, нарахованої ОСОБА_3 на виконання рішень суду. Покійним ОСОБА_3 виконавчий лист на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/9730/23 від 21.06.2023 про зобов`язання проведення перерахунку та нарахування і виплати доплати в сумі 215183,91 грн. не отримувався і для примусового виконання не подавався.
За таких обставин позивачі звернулись до суду та просили: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити в рівних частинах на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - 215183,91 грн. недоотриманої пенсії.
Ухвалою суду від 17.09.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.10.2025.
Ухвалою суду від 08.10.2025 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 11.11.2025.
11.11.2025 в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала поданий позову з викладених у ньому підстав.
Представником ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1967, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10, 11).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 8).
Після його смерті спадщину прийняли позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується договором про поділ спадкового майна у спадковій справі № 59/2024 (а.с. 12-13).
Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 немає.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду №560/9730/23 від 21.06.2023 ГУ ПФ України в Хмельницькій області було здійснений перерахунок пенсії: нарахована сума доплати в розмірі 215183,91 грн.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звертались до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявами про виплату їм суми недоотриманої ОСОБА_3 пенсії згідно рішення Хмельницького окружного адміністративного суду.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
На підставі ч.ч. 1-3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
З огляду на положення ст. ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України, спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст. 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України, ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
Відтак особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому в статті 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відповідно до ч.ч. 1 і 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Оскільки за життя ОСОБА_3 недоотримав пенсію у загальному розмірі 215183,91 грн., позивачі, як донька та дружина спадкодавця, які є спадкоємцями першої черги спадкування та у встановленому законом порядку прийняли спадщину, а тому набули право на отримання невиплаченої пенсії у повному обсязі.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність фінансового забезпечення для виплати пенсії за рішенням суду, оскільки це не може бути підставою для відмови в позові.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 274, 352-355 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити в рівних частинах на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - 215183,91 грн. (двісті п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят три гривні дев`яносто одна копійка) недоотриманої пенсії.
Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 )
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 )
Повний текст рішення складено: 19.11.2025.
Суддя Мотонок Т. Я.