Справа № 145/938/25
Провадження № 2/145/739/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2025 р. селище Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» про визнання відсутнім права нараховувати відсотки ( проценти) за користування кредитом позичальнику,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне Товариство «АКЦЕНТ БАНК» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що 02.03.2024 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір ABH0CT93319574, за умовами якого останній банком надано кредит в розмірі 30 000 грн. строком на 36 місяців (тобто до 01.03.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Відповідачка своїх зобов`язань за укладеним договором не виконує, внаслідок чого станом на 08.07.2025 року у неї утворилася заборгованість в загальному розмірі 30 166, 48 грн., яка складається з: 23 161,04 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6 675,98 грн. загального залишку заборгованості за процентами; 329,46 грн. загального залишку заборгованості за пенею.

Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судовий збір сплачений при зверненні до суду з позовною заявою.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визнати відсутнім у відповідача - Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» права нараховувати їй відсотки (проценти) за користування кредитом за кредитним договором № АВН0СТІ3319574 від 02.03.2024 року, починаючи з 08.07.2025 року.

28 липня 2025 року представник відповідача надав відзив, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач допустила порушення умов кредитного договору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Також зазначив, що пеня нарахована позивачем неправомірно у період воєнного стану

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд з повідомленням сторін.

Представник позивача на розгляд справи до суду не з`явився, просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача на розгляд справи не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

Встановлено, що 02.03.2024 року між Акціонерним Товариством «АКЦЕНТ БАНК» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір ABH0CT93319574, за умовами якого останній банком надано кредит в розмірі 30 000 грн. строком на 36 місяців (тобто до 01.03.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.

Згідно розрахунку позивача станом на 08.07.2025 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість в загальному розмірі 30 166, 48 грн., яка складається з: 23 161,04 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6 675,98 грн. загального залишку заборгованості за процентами; 329,46 грн. загального залишку заборгованості за пенею.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже зобов`язання позичальника з повернення кредиту та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Умовами кредитного договору, зокрема пунктами передбачений обов`язок відповідача як позичальника повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у повному обсязі у терміни, встановлені кредитним договором та/або додатковими угодами до нього.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 та частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже для належного виконання договірних зобов`язань необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитним коштами, а прострочення виконання зобов`язань є їх порушенням.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв`язку з невиконанням позичальником (відповідачем за первісним позовом) своїх зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними банк (позивач за первісним позовом) скористався наданим йому законом правом вимоги дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором.

Встановивши ці обставини, суд визнає доведеним факт наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №АВН0СТІ3319574 від 02.03.2024 року в розмірі 29 837 грн. 02 коп., а саме: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 23 161 грн. 04 коп. та заборгованості за процентами в сумі 6 675 грн. 98 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.

Щодо стягнення залишку заборгованості за пенею в сумі 329 грн. 46 коп. суд доходить висновку, що така вимога не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено та такий продовжує діяти на даний час.

З огляду на вищевикладені положення законодавства, оскільки пеня нарахована за період воєнного стану, суд доходить висновку, що у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 2 395 грн. 95 коп.

Щодо вимог зустрічного позову.

Обгрунтовуючи подану зустрічну заяву посилалася на те, що станом на вказану дату нею допущено заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим банк звернувся до суду із позовною заявою про дострокове стягнення з неї заборгованості. Однак незважаючи на вказану обставину банк продовжує нарахування таких.

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) вказано, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

За обставинами справи, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, банком були змінені порядок, умови і строк дії вказаного договору, а також припинилося право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22) ВП ВС визначено, що банк не може нараховувати проценти за користування позичальником кредитом після спливу визначеного у договорі строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №444/9519/12).

Водночас, судом встановлено, що позивачем за первісним позовом Акціонерним Товариством «АКЦЕНТ БАНК» після звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України про дострокове стягнення заборгованості 08 липня 2025 року, продовжується нарахування процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 02 березня2024 року по 27 жовтня 2025 року. У поданій заяві на виконання ухвали суду про витребування доказів представник банку зазначив, що у випадку ухвалення судом рішення про стягнення з відповідачки процентів, нараховані проценти в подальшому буде перераховано.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи, інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, що визначений законом або договором, а якщо закон або договір ефективного способу захисту не визначають суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, знову звертає увагу, що такий спосіб захисту як визнання права, означає як наявність права, так і його відсутність. Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи - боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення зустрічної позовної заяви та визнання відсутнім у Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» права нараховувати відсотки (проценти) за користування кредитом позичальнику ОСОБА_1 за кредитним договором № АВН0СТІ3319574 від 02.03.2024 року, починаючи з 08.07.2025 року.

Керуючись ст. ст. 549, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» ( ) заборгованість за кредитним договором № АВН0СТІ3319574 від 02.03.2024 року в розмірі 29 837 ( двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 02 копійки, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 23161,04 гривень та заборгованості за процентами в сумі 6675,98 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 2395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 95 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» про визнання відсутнім права нараховувати відсотки ( проценти) за користування кредитом позичальнику, задовольнити повністю.

Визнати відсутнім у Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ БАНК» права нараховувати відсотки (проценти) за користування кредитом позичальнику ОСОБА_1 за кредитним договором № АВН0СТІ3319574 від 02.03.2024 року, починаючи з 08.07.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2025 року.

Суддя Копилова Л. В.