Справа № 373/2295/25
Номер провадження 2/373/1208/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 373/2295/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року в розмірі 14419 грн 99 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Посилається на те, що 02 вересня 2023 року між сторонами по справі був укладений Кредитний договір № 28.08.2023-100003539, відповідно до якого відповідачу було надано у кредит кошти в розмірі 7000 грн 00 коп. строком на 70 днів, зі сплатою 1,3 % за кожен день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, нараховується у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 1050 грн 00 коп. Позивач виконав умови кредитного договору, перерахувавши на банківський рахунок позичальника грошові кошти в розмірі 7000 грн. 00 коп. Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 14419 грн 99 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту- 7000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 6369 грн 99 коп., заборгованість за комісією 1050 грн 00 коп.

Ухвалою від 12 серпня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.40).

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке віг може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

До позовної заяви представником позивача додано копію Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) (а.с.21--25); копію Заявки Кредитного договору № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року (а.с.26--27); копію підтвердження укладення кредитного договору (а.с.28); копія Паспорта споживчого кредиту (а.с.29--30), що свідчить про укладення договору між позивачем та відповідачем.

На підтвердження факту перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача представником позивача подано копію квитанції «LiqPay» № від 02 вересня 2023 року (а.с.35); копію Договору про надання послуг в системі LiqPay № 4507 від 01 листопада 2020 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Споживчий центр» (а.с.15-20).

Із доданої до позову довідки-розрахунку (а.с.14) вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року складає 14419 грн 99 коп., а саме:

-заборгованість за тілом кредиту 7000 грн 00 коп.;

-заборгованість за процентами за період із 02 вересня 2023 року по 10 листопада 2023 року 6369 грн 99 коп.;

-заборгованість за комісією 1050 грн 00 коп.

Крім того, представником позивача до позовної заяви додано копію скріншоту із сайту Національного банку України відносно абонента-надавача послуг системи BankID ТОВ «Споживчий центр» (а.с.34); копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12).

Будь-яких інших доказів чи клопотань про їх витребування представником позивача подано не було.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За правилами статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів у мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону № 675-VIII передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт укладення 02 вересня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 Кредитного договору № 28.08.2023-100003539 та перерахування на карту, зазначену відповідачем, грошових коштів за даним договором в розмірі 7000 грн 00 коп., що підтверджено належними, допустимим та достатніми доказами.

Крім заборгованості за тілом кредиту, представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 6369 грн 99 коп.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до п.п. 7,8 Заявки, яка є невід`ємною частиною Кредитного договору № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,3 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.

На підтвердження розміру нарахованих процентів представником позивача подано довідку-розрахунок про стан заборгованості за Кредитним договором 08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року (а.с.14), в якому зазначено загальний розмір нарахованих відсотків за період із 02 вересня 2023 року по 10 листопада 2023 року (6369 грн 99 коп.).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», такі як платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Матеріали справи не містять детального розрахунку заборгованості із зазначенням помісячних нарахувань процентів та даних про можливе часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Він не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача) і не є належним доказом підтвердження суми боргу. Він не містить детального опису нарахування відсотків за даним кредитним договором, що позбавляє суд можливості перевірити правильність їх нарахування.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи, що представником позивача не подано належних та достатніх доказів на підтвердження розміру нарахованих процентів за Кредитним договором № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахованого розміру процентів та ухвалити законне рішення в даній справі, то в цій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Крім заборгованості за тілом кредиту та процентами, представник позивача просить стягнути із відповідача комісію в розмірі 1050 грн 00 коп.

За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Пунктом 9 Заявки, яка є невід`ємною частиною Кредитного договору № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року, передбачено право Кредитодавця нараховувати комісію, пов`язану з наданням кредиту,- 1050 грн 00 коп., яка нараховується у розмірі 15 % від суми Кредиту

Комісія була нарахована за надання кредиту, суд вважає доведеним факт отримання кредитних коштів відповідачем у розмірі 7000 грн 00 коп., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам кредитного договору та положенням чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за Кредитним договором № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року в розмірі 8050 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 7000 грн 00 коп., заборгованість за комісією 1050 грн 00 коп. В частині стягнення із відповідача процентів позовні вимоги слід залишити без задоволення в зв`язку із ненаданням позивачем належних та достатніх доказів на підтвердження наявної заборгованості за ними.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає частковому стягненню із відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на 55,83%) , в розмірі 1352 грн 43 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 28.08.2023-100003539 від 02 вересня 2023 року в 8050 (вісім тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок, в тому числі заборгованість за тілом кредиту- 7000 (сім тисяч)) гривень 00 копійок, заборгованість за комісією - 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1352 (одна тисяча триста п`ятдесят дві) гривні 43 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А; ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Я. І. Керекеза