Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4338/14-ц
Провадження №: 6/332/126/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Погрібної О.М.,

при секретарі Паніній Л.Д.,

розглянувши заяву Державної іпотечної установи, заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у судовому рішенні,

В С Т А Н О В И В :

11.08.2025 на адресу суду надійшла заява представника Державної іпотечної установи Колісник Валерія про заміну сторони у судовій справі 332/4338/14-ц.

Заява мотивована тим, що 29 січня 2015 року Заводським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по цивільній справі №332/4338/14-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з даним рішенням суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором №9-243-018 К від 30.01.2008 року на загальну суму 1622889,82 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення публічних торгів, та судового збору в розмірі 243,60 коп.

04 серпня 2015 року за апеляційною скаргою Банку Апеляційним судом Запорізької області рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя було змінене.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Запорізької області рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року в частині визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прилюдних торгів змінено. Звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за вартістю визначеною у договорі іпотеки (271907 грн). Решту рішення залишено без змін.

Державна іпотечна установа (далі - ДІУ) вважає, що є правонаступником Банку з огляду на наступне.

11 лютого 2015 року між ДІУ та Банком укладено Договір відступлення права вимоги №17/4-В (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно до Договору застави майнових прав № 17/4-3 від 11.02.2015р. (далі - Договір застави), що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором № 9-243-018 К від 30.01.2008 р. (далі - Кредитний договір).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Первісний кредитор (за Договором Первісним кредитором виступає Банк) відступає, а Новий кредитор (за Договором виступає ДІУ) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього Договору (далі - Права вимоги).

Згідно з інформацією, яка міститься під порядковим номером 643 Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 р. ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором №9-243-018 К від 30.01.2008 р. Згідно з Іпотечним договором № 9-243-018 К від 30.01.2008 р. Майновими поручителями за основним зобов`язанням виступають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно Договору поруки № 9-243-018П від 30.01.2008 р. поручителем боржника є ОСОБА_2 ..

Відповідно до п.2.1. Договору пункт 1.2 цього Договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після наставання сукупності обставин визначених пп. 2.1.1 Договору, та однієї з обставин визначеної пп. 2.1.2 цього Договору або 2.1.3 цього Договору або 2.1.4 цього Договору.

Заводським ВДВС м. Запоріжжя відносно ОСОБА_1 за заявою Банку проводилося примусове стягнення заборгованості. Виконавче провадження №49920737 від 26.01.2016 р. та виконавче провадження № 49920836 від 26.01.2016 р.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015р. №612 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Таким чином, згідно з умовами Договору ДІУ стала Новим кредитором за Кредитним і договором № 9-243-018 від 30.01.2008 р, а в внаслідок того, що судом ухвалено рішення , на користь Банка про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, ДІУ є стороною по цивільній судовій справі №332/4338/ 14-ц.

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на ст. 512 ЦК України, ст.442 ЦПК України просить замінити сторону стягувача у справі №332/4338/14-ц Заводського районного суду м. Запоріжжя з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (Ідентифікаційний код 09807856) на Державну іпотечну установу Ідентифікаційний код: 33304730) за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Розгляд заяви здійснювати за відсутності представника заявника.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В силу ч. 3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

В даному випадку матеріалами справи підтверджено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 року у цивільній справі №332/4338/14-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором №9-243-018 К від 30.01.2008 року на загальну суму 1622889,82 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення публічних торгів, та судового збору в розмірі 243,60 коп.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 04.08.2015 року рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року в частині визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прилюдних торгів змінено. Звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за вартістю визначеною у договорі іпотеки (271907 грн) з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, їх реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для оформлення права власності на предмет іпотеки. Решту рішення залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2015 між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В, відповідно до якого сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових прав №17/4-3 від 11.02.2015, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за кредитним договором №17/4 від 11.02.2015.

Згідно пункту 1.2 Договору первісний кредитор (Банк) відступає, а Новий кредитор (ДІУ) набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього Договору.

Згідно з інформацією, яка міститься під порядковим номером 643 Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 17/4-В від 11.02.2015 р. ДІУ набула право вимоги до ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором №9-243-018 К від 30.01.2008 р. Згідно з Іпотечним договором № 9-243-018 К від 30.01.2008 р. Майновими поручителями за основним зобов`язанням виступають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно Договору поруки № 9-243-018П від 30.01.2008 р. поручителем боржника є ОСОБА_2 ..

За приписами ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі в справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні, крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено вимогами ч. ч. 1, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформулювала правовий висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, у межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), суд вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Відповідно до відповіді на ухвалу суду Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) від 07.10.2025:

-виконавче провадження 49920737, відкрите Заводським ВДВС, за яким боржником є ОСОБА_1 , стягувачем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» , закінчено 04.05.2018 на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» - за адресою зазначеною у виконавчому документі, прописана малолітня особа, що унеможливлює проведення виконавчих дій щодо реалізації предмету іпотеки;

-виконавче провадження 49920836, відкрите Заводським ВДВС, за яким боржником є ОСОБА_1 , стягувачем АТ «Банк «Фінанси та Кредит» , закінчено на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» - в результаті проведених виконавчих дій не виявлено майна боржника, на яке згідно Закону може бути звернено стягнення.

Оскільки, матеріали справи не містять копію виконавчого листа, відсутні відомості про дату його видачі, питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не порушено, доказів що таке поновлення мало місце - не надано, а судове рішення в справі набрало законної сили 04.08.2015, виконавчі провадження №49920737 та виконавче провадження № 49920836 закінчені, то можна дійти висновку, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив, а правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.442,260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені заяви Державної іпотечної установи, заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у судовому рішенні - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: О.М.Погрібна