Справа № 454/2905/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: 1/2 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 435890грн та 1/2 частину готівкових грошових коштів на суму 5000 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 29.07.1992р., про що свідчить свідоцтво про одруження від 03.04.2004р., видане (повторно) відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції Львівської області, а/з №290.

Позивач вказує, що за період шлюбу ними було набуте спільне майно, що складається з:

-автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, який був зареєстрований на ОСОБА_1 ;

-готівкові грошові кошти в сумі 10000,00 доларів США.

Також позивач вказує, що відповідно до протоколу від 05.01.2025 р. ОСОБА_2 було затримано в межах кримінального провадження №0000079 від 03.10.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Ухвалою слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 10.01.2025р. задоволено клопотання слідчого СВ Шептицького РВП ГУНП у Л/о. та застосовано до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (211960 грн.). Відповідачем в порядку визначеному законом було внесено визначену судом суму застави.

Відповідно до протоколу обшуку від 09.01.2025р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шептицького міського суду від 07.01.2025р. вбачається, що слідчим, незважаючи на заперечення позивачки були вилучені грошові кошти в сумі 29420 доларів США і 11010 Євро. Заперечення позивачки грунтувались на твердженні про належність частини вилучених коштів в сумі 10000 доларів США позивачці, інших- синові позивачці ОСОБА_3 та сестрі- ОСОБА_4 .

На підставі ухвали Шептицького міського суду Л/о. від 13.01.2025р. №459/3040/25 на вищевказані грошові кошти було накладено арешт. 31.01.2025р., позивачка звернулась до Шептицького міського суду Л/о. із клопотання про зняття арешту майна у кримінальному провадженні №000079 від 03.01.2025р. Ухвалою Шептицького міського суду Л/о. у задоволенні клопотання було відмовлено. Суд зазначив, що мотивами відмови послужила та обставина, що відповідно до приписів ч.2 ст.61 СК України заробітня плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя є об`єктом права спільної сумісної власності.

Можливість відкладення позивачкою готівкових коштів для майбутніх потреб подружжя підтверджується документами про рівень доходів за період з 2019р. по 2024р.

Представник позивача ОСОБА_5 та позивач в судове засідання не прибули, надали суду заяву, в якій просили розгляд справи проводи у їхній відсутності, позов підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просив розгляд проводити у його відсутності, позовні вимоги підтрумує та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 29.07.1992р., про що свідчить свідоцтво про одруження від 03.04.2004р., видане (повторно) відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції Львівської області, а/з №290.

Позивач вказує, що за період шлюбу ними було набуте спільно майно, що складається з:

-автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, який був зареєстрований 29.08.2024р. на ОСОБА_1 ;

-готівкові кошти в сумі 10000,00 доларів США, згідно офіційного валютного курсу НБУ на 26.07.2025р. становить суму 417700 грн.

Як вбачається з інформації сайту «AUTO.RIA» середня ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, 2019 року випуску станом на час пред`явлення позову становить 20871 доларів США, що згідно офіційного валютного курсу НБУ на 26.07.2025р. становить 871782 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільною сумісною власністю є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ч.2 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітня плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя. Відтак кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За змістом статті 70 СК України, статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, оскільки договору про набуте майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було укладено, то воно належить кожному з них у рівних частках, тобто по 1/2 частки кожному

Вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягає задоволенню.

Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 435890грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину готівкових грошових коштів на суму 5000 доларів США, що становить згідно офіційного валютного курсу НБУ на день пред`явлення позову (26.07.2025р.) суму 208850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6447,50 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Т. В. Струс