У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, поданої представником адвокатом Куруц Андрієм Андрійовичем про визнання спадщини відумерлою, де заінтересована особа Ужгородська районна державна адміністрація,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Сюртівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, в особі представника - адвоката Куруц А.А., звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про визнання спадщини відумерлою, де заінтересована особа Ужгородська районна державна адміністрація.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2025 року, вказану позовну заяву залишено без руху із зазначення недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що:

Згідно поданої заяви: заявник просить визнати спадщину ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельні ділянки, площею 2,55 га, що розташовані на території Великогеєвецької сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЗК №010630 від 24.10.2000 року - відумерлою.

Передати нерухоме майно - земельні ділянки, площею 2,55 га, що розташовані на території Великогеєвецької сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних померлому ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК N? 010630 від 24.10.2000 року, у комунальну власність Сюртівської сільської територіальної громади в особі Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (юридична адреса: вул. Ракоці, буд. 2, с. Сюрте, Ужгородський район, Закарпатська область, ).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порядок звернення до суду із заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Процесуальний порядок визнання судом спадщини відумерлою закріплений главою 9 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України). Суд визнає спадщину відумерлою за правилами окремого провадження.

Заяву про визнання спадщини відумерлою подано до суду у порядку, окремого позовного провадження, передбаченому статтями 293, 334 - 335 ЦПК України.

Заява про визнання спадщини відумерлою має відповідати загальним вимогам ст. 175 ЦПК України і особливостям, визначеним ст. 335 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості, зокрема, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року в справі № 216/354/24, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина третя статті 42, частина четверта статті 294 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 та ст. 334 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Тобто, подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до загальних правил окремого провадження сторонами в окремому провадженні є заявник та заінтересована особа.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із визнанням обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються визнанням обставин. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав

Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути залучена до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

Заінтересованими особами по даній категорії справ можуть виступати: виконавець заповіту, нотаріус, відказоодержувач, кредитори спадкодавця, боржники спадкодавця, співвласника майна спадкодавця.

Заявник в своїй заяві в якості заінтересованої особи вказує Ужгородську районну державну адміністрацію, обґрунтування чого заява не містить. Поряд з цим нотаріуса не залучає.

Також в поданій до суду заяві всупереч ст. 175 ЦПК України не зазначені відомості, а саме: інформація про особу, за заявою якої зареєстровано спадкову справу в матеріалах заяви відсутня, позбавляють суд можливості визначити коло заінтересованих осіб та прийняти рішення про відкриття провадження у справі.

З огляду на вказане заявнику було вказано на необхідність уточнити заяву в частині залучення до участі у справі заінтересованих осіб.

При цьому в ухвалі вказано на те, що окрім того як вбачається зі змісту прохальної частини заяви, заявник просить окрім визнання спадщину відумерлою, також передати нерухоме майно - земельні ділянки, площею 2,55 га, що розташовані на території Великогеєвецької сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належних померлому ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЗК N? 010630 від 24.10.2000 року, у комунальну власність Сюртівської сільської територіальної громади в особі Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (юридична адреса: вул. Ракоці, буд. 2, с. Сюрте, Ужгородський район, Закарпатська область, ).

При цьому слід зазначити, що відомостей про реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки заява не містить, відомості чи внесені такі данні до державного реєстру речових прав до заяви не додані.

Зі змісту прохальної частини заяви вбачається, що заява містить вимоги, які підлягають розгляду за різними правилами цивільного судочинства, а саме: щодо визнання спадщини відумерлою (окреме провадження) та передачі спадщини у комунальну власність сільської ради.

За нормами ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» зазначає, що у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суди повинні враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

Отже, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги передачі спадкового майна у власність сільської ради, тому заявнику необхідно визначитися зі змістом вимог.

Для усунення вказаних виявлених недоліків заяви, заявнику надано строк, а саме: п`ять днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала про залишення заяви без руху доставлена заявнику згідно довідки про доставку електронного документу до електронного кабінету: 08.11.2025 8:34:38 та представника заявника адвоката - Куруц А.А. 08.11.2025 8:34:38.

Суд констатує що станом на 24.11.2025, недоліки на які вказано в увалі від 07.11.2025 позивачем не усунуто, жодних заяв та клопотань від позивача до суду не надходило.

Згідно ч.ч.1,2 ст.. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позивач має право в порядку п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» звернутися до суду із заявою про повернення судового збору. При цьому, чинне законодавство не містить заборони для позивача при повторному зверненні до суду додати первісний документ про сплату судового збору, якщо належно сплачена ним сума не була повернута судом.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, подану представником - адвокатом Куруц Андрієм Андрійовичем про визнання спадщини відумерлою, де заінтересована особа Ужгородська районна державна адміністрація, - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош