Провадження № 2/638/1475/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Веремчук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в особі представника Городніщевої Є.О. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 34 978,00 грн., з яких: сума кредиту 12 000,00 грн., сума процентів за користування кредитом 22 978,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (головуючий суддя Аркатова К.В.).

На підставі розпорядження №02-06/213 від 01.04.2025 року проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено нового головуючого суддю для розгляду вказаної справи Хайкіна В. М., що підтверджує протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 року цивільну справу прийнято у провадження судді Хайкіна В.М. та призначено судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 17.09.2025 року замінено найменування позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал».

Разом із позовною заявою, позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме згідно прохальної частини якого просить суд витребувати у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 19.01.2022 року на дану платіжну карту банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 12 000,00 грн. від ТОВ «Авентус Україна» ().

В судове засідання представник заявника не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання, приходить до висновку, що враховуючи, що докази, про витребування яких клопоче представник позивач, необхідні для повного та всебічного встановлення обставин у справі, а отже клопотання про витребування доказів підлягає задоволенню.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

Відповідно до частини 1, 2 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

За приписами пункту 1, 2 частини 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: 1) на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи; за рішенням суду.

Суд, з огляду на те, що предметом позову є стягнення грошових коштів, позивач не має можливості самостійно отримати зазначені докази поза судовою процедурою з огляду на те, що вони мають обмежений доступ, керуючись принципом всебічного та повного, об`єктивного дослідження обставин справи, засадами змагальності та диспозитивності вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - адвоката Городніщевої Єлизавести Олегівни про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30) наступні відомості:

- інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 19.01.2022 року на дану платіжну карту банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 12 000,00 грн. від ТОВ «Авентус Україна» ().

Витребувані докази направити на адресу Шевченківського районного суду м. Харкова в десятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити що відповідно до статті 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: